Справа № 336/12383/25  2/335/1420/2026 	

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2026 року        м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Романько О.О., за участю секретаря судового засідання Корсунової Г.В., розглянувши цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» в особі представника Попова Євгена Васильовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач АТ «Таскомбанк» звернулося до суду з позовом поданим через представника Попова Є.В. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24 червня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №14715482254. Відповідно до умов якого позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 77 229,50 гривень; строк користування 48 місяців; річні проценти 0,01 % від суми боргу за договором; щомісячні проценти 2,70 % від суми кредиту. Кредит надається безготівковим шляхом, протягом 3 (трьох) банківських днів від дня укладення договору (п. 4 Паспорта кредиту).
07.10.2016 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» укладено Договір факторингу № ТАСЦФР-10-2016, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» відступає, а АТ «Таскомбанк» набуває права вимоги Первісного кредитора відповідно до Реєстрів прав вимоги із зазначенням ціни договору та розміру заборгованості позичальників. На підставі цього договору 25 червня 2021 року права вимоги за кредитним договором відступлені позивачу.
Відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань по сплаті кредиту та відсотків, що підтверджується розрахунком, у зв`язку із чим станом на 01.05.2026 має заборгованість перед позивачем у розмірі 50 036,41 грн., заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 25 849,39 грн.; заборгованість за процентами (в т.ч. прострочена) - 2,27 грн.; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) - 24 184,75 грн. Загальна сума заборгованості за договором становить 50 036,41 грн., яку у добровільному порядку сплатити не бажає, що спонукало АТ «Таскомбанк» звернутися до суду з відповідним позовом.
Ухвалою судді від 09.02.2026, вказану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено судове засідання на 02.03.2026, яке було відкладено у зв`язку із неявкою відповідача, останній раз на 27.04.2026.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст. 247 ЦПК України.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином рекомендованим листом із повідомленням за адресою його останнього відомого місця реєстрації, причини неявки у судове засідання відповідач не повідомив, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Заяв про відкладення розгляду справи суду не надав.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У зв`язку з чим, на підставі ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані до суду докази у їх сукупності було встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Так, відповідно до приписів ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За правилом ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За змістом п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Положеннями ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Судом встановлено, що 24.06.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 14715482254. Відповідно до умов якого позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 77 229,50 гривень; строк користування 48 місяців; річні проценти 0,01 % від суми боргу за договором; щомісячні проценти 2,70 % від суми кредиту. Кредит надавався безготівковим шляхом, протягом 3 (трьох) банківських днів від дня укладення договору (п. 4 Паспорта кредиту).
Відповідно до умов кредитного договору № 14715482254 від 24.06.2021, цей договір разом з паспортом кредиту та з умовами отримання кредитів та інших послуг, складають кредитний договір.
Підписавши вказаний договір, відповідач підтвердив, що згоден з тим, що ця заява разом з паспортом кредиту та з умовами отримання кредитів та інших послуг, складають кредитний договір, а також, що він ознайомився з кредитним договором та усіма його умовами та отримав їх, та зобов`язується виконувати його умови.
Згідно з п. 1.3 Договору, позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в Паспорті кредиту № 5482254, який є невід`ємною частиною Договору.
Згідно з п. 5 Паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 5482254, позичальнику встановлюється пільговий період від дати надання кредиту 0 платіжних періодів; протягом цього періоду позичальник звільняється від внесення щомісячних процентів та сплачує річні проценти у розмірі, встановленому для пільгового періоду; сума належного виконання до закінчення пільгового періоду 0 гривень; у випадку внесення позичальником всієї суми до закінчення пільгового періоду, без прострочення внесення щомісячних платежів, зобов`язання позичальника вважаються виконаними належним чином і припиненими. Після завершення пільгового періоду щомісячний процент від суми кредиту становить 2,70 %; реальна річна процентна ставка становить 67,58% річних.
Пунктом 6 Паспорту кредиту передбачений порядок повернення кредиту: кількість та розмір платежів, періодичність внесення (графік платежів), згідно з яким, позичальнику визначений розрахунковий період погашення основної заборгованості за Кредитною лінію за отриманим кредитом з 24.06.2021 по 24.06.2025, за яким загальні витрати за кредитом складають 104 064,13 грн., загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом становить 177 335,13 гривень, з яких сума кредиту за договором 77 229,50 гривень; річні проценти 16,03 гривень; щомісячні проценти 100 089,00 гривень.
Відповідно до п. 1.1 Договору, кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити за користування кредитом на умовах, встановлених договором.
Із виписки по особовому рахунку відповідача за період з 24.06.2021 по 01.05.2025 випливає, що відповідачем постійно використовувалися кошти кредитного ліміту шляхом зняття готівки, оплати товарів та послуг тощо, внаслідок чого утворилась заборгованість.
Отже, за встановлених обставин по справі підтверджується факт укладення між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 кредитного договору від 24.06.2021.
Крім того, за приписами ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності договору № 14715482254 від 24.06.2021. Зазначений договір недійсним не визнано.
При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду справи про стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному ст. 204 ЦК України.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
У ч. 1 ст. 514, ч. 1 ст. 516 ЦК України зазначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Як слідує з матеріалів справи, що 07.10.2016 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» укладено договір факторингу №ТАСЦФР-10-2016, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» передало (відступило) АТ «Таскомбанк» за плату належні йому права вимоги, а АТ «Таскомбанк» прийняло належні ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. В матеріалах справи міститься копія Договору факторингу №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 та реєстром прав вимоги до Договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року.
Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» 25.06.2021 передало АТ «Таскомбанк» права вимоги за кредитним договором № 14715482254 від 24.06.2021, укладеним із відповідачем.
Факт передачі права вимоги за вищезазначеним договором, а також відповідний розмір зобов`язання, що існував на момент передачі підтверджуються Реєстром прав вимоги до Договору про відступлення права вимоги, Випискою та Розрахунком заборгованості, доданими до даної позовної заяви
Як слідує з розрахунку заборгованості по кредитному договору № 14715482254 від 24.06.2021, станом на 01.05.2025 утворилась заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 50 036,41 грн., з яких: 25 849,39 грн. - заборгованості по тілу кредиту (в т.ч. прострочена); 2,47 грн. - заборгованості по річним процентам (в т.ч. прострочена); 24 184,75 гривень - заборгованості по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена).
Наданий банком розрахунок відповідачем не оспорюється.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу.
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Одночасно, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
На час розгляду справи судом, відповідачем не надано відомостей, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором № 14715482254 від 24.06.2021 у добровільному порядку.
Приймаючи до уваги, що відповідач не сплатив своєчасно позивачу, який є правонаступником первісного кредитора, грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, який відповідачем не спростовується, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ «Таскомбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню на суму 50 036,14 грн., як про це у позові просить позивач.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 2 422,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2-4, 12, 13, 19, 76-83, 89, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 280-283, 354 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 виданий Орджонікідзевським РВ УМВС України В Запорізькій області від 30.08.2005, на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» (ЄДРПОУ 09806443, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 30) суму заборгованості за кредитним договором № 14715482254 від 24.06.2021 станом на 01.05.2025 у розмірі 50 036 (п`ятдесят тисяч тридцять шість) гривень 41 копійка, з яких: 25 849,39 грн. - заборгованості по тілу кредиту (в т.ч. прострочена); 2,47 грн. - заборгованості по річним процентам (в т.ч. прострочена); 24 184,75 гривень - заборгованості по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена).
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 виданий Орджонікідзевським РВ УМВС України В Запорізькій області від 30.08.2005, на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» (ЄДРПОУ 09806443, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 30) суму сплаченого судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 00 копійок.
Копію рішення суду надіслати сторонам в порядку, передбаченому ст. 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.
Повний текст судового рішення складено 01 травня 2026 року.

Суддя: О.О. Романько