Справа № 476/395/26
Провадження № 2/476/400/2026

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.07.2026 року      с-ще Єланець

Єланецький районний суд Миколаївської області в складі: 
головуючого - судді     Чернякової Н.В. 
за участю секретаря     Слободніченко В.А. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором 

В С Т А Н О В И В :

28.05.2026 року представник товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.
Позовні вимоги мотивує тим, 12.01.2025 року між ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №2019093, загальний розмір кредиту становить 3000,00 грн., строком на 360 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1% в день. 
ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу суму кредиту у розмірі 3000,00 грн.
21.07.2025 року між ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" та ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" укладено договір № 21-07/25, відповідно до умов якого право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором №2019093 від 12.01.2025 року перейшло до ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС".
ОСОБА_1 свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на день формування позовної заяви виникла заборгованість, яка становить 19800,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 3000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 5700,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 5100,00 грн.; заборгованість за пенею та/або штрафами - 6000,00 грн., заборгованість за комісіями - 0,00 грн., інфляційні збитки - 0,00 грн., нараховані 3% річних - 0,00 грн. 
Посилаючись вищевикладене, представник позивача просив суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 13800,00 грн., а також понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2662,40 грн. та на правову допомогу у розмірі 9000 грн.
В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі. В разі неявки відповідача просив провести заочний розгляд справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у визначений строк відзив до суду не направив. 
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Виходячи з викладеного, суд вбачає за можливе розглянути справу по суті за відсутності належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи учасників справи. 
Дослідивши письмові матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого висновку.
Судом встановлено, що 12.01.2025 року між ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №2019093.
Відповідно до п.п. 1.2-1.5 вищевказаного договору загальний розмір кредиту становить 3000,00 грн., строк кредиту - 360 днів, стандартна процентна ставка у розмірі 1% в день. 
ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу суму кредиту у розмірі 3000,00 грн. на платіжну картку НОМЕР_1 .
21.07.2025 року між ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" та ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" укладено договір № 21-07/25, відповідно до умов якого право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором №2019093 від 12.01.2025 року перейшло до ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС".
Із матеріалів справи слідує, що відповідач ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором №2019093 належним чином не виконував, у зв`язку йому нараховано заборгованість у розмірі 19800,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 3000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 5700,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 5100,00 грн.; заборгованість за пенею та/або штрафами - 6000,00 грн., заборгованість за комісіями - 0,00 грн., інфляційні збитки - 0,00 грн., нараховані 3% річних - 0,00 грн. 
Між тим, ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 13800,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 3000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 5700,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 5100,00 грн.
Розмір кредитної заборгованості та її складові відповідач не спростував.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 Цивільного Кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частини 1-3 статті 12 ЦПК України).
Оскільки, належним чином повідомлений про дату слухання справи відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не надав, враховуючи, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, оскільки збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду та кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (статті 12, 13 ЦПК України), суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Також представником позивача заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого судового збору в сумі 2662 грн. 40 коп. та витрат на правову допомогу в сумі 9000 грн.
Так, відповідно до ч.ч.1,3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, по в`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, і витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи(частина 4 статті 137 ЦПК України). 
У разі задоволення позову судові витрати, в тому числі і витрати на правничу допомогу, покладаються на відповідача (пункт 2 частини 2 статті 141 ЦПК України).
При вирішенні питання про розподіл судових витрат, в тому числі і витрат на правничу допомогу, суд, зокрема, враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову (частина 3 статті 141 ЦПК України).
На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу надано договір № 02-07/2024 від 02.07.2024 року про надання правової допомоги, заявку на надання юридичної допомоги № 482 від 01.04.2026 року, витяг з акту № 33 про надання юридичної допомоги від 30.04.2026 року, із яких слідує, що позивачем сплачено 9000 грн. в рахунок витрат на правову допомогу.
Суд вважає розрахунок витрат на правничу допомогу обґрунтованим, співмірним складності справи, витраченого адвокатом часу, обсягу наданих послуг і виконаних робіт.
Враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, то вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 9000 грн. в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу.
Також підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь судових витрат у справі в сумі 2662 грн. 40 коп., так як, стягнення вказаних витрат передбачено ст. 141 ЦПК України.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 263, 264, 265, 279, 280, 281, 282, 283 ЦПК України, суд 

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором  задовольнити повністю.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" (код ЄДРПОУ 42640371) заборгованість за договором №2019093 від 12.01.2025 року у розмірі 13800 (тринадцять тисяч вісімсот) грн. 
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" (код ЄДРПОУ 42640371) понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 9000 (дев`ять тисяч) грн.
Заочне рішення може бути переглянуте Єланецьким районним судом Миколаївської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Єланецький районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя     Н.В. Чернякова