Справа № 645/5723/25
Провадження № 2/645/285/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2026 року      м. Харків
Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого - судді Мартинової О.М.,
за участю секретаря судового засідання - Кривченко Т.В.,
відповідача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа -  ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-
в с т а н о в и в:
26.08.2025 року позивач ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє представник - адвокат Вишневецька Т.А., звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1  аліментів на утримання повнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з дати звернення до суду та до закінчення ним навчання, тобто 31.01.2027 року. 
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 24.10.2003 року між сторонами був укладений шлюб, який було розірвано рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 30.10.2008 року справа №2-8617/08. В період подружнього життя ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син - ОСОБА_3 , який після розірвання шлюбу залишився проживати разом з позивачем. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.04.2009 р. у справі №2-1482/09, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50% від заробітку відповідача, починаючи з 13.11.2008 р. та до досягнення дитиною повноліття. На даний час спільна дитина сторін - ОСОБА_3 , досяг повноліття, в 2024 році вступив до Відокремленого структурного підрозділу «Харківський торговельно економічний фаховий коледж Державного торгівельно-економічного університету» та є здобувачем фахової передвищої освіти, навчається за денною формою здобуття освіти на 2 курсі і відділення харчових технологій та сфери обслуговування за рахунок кошти фізичних та/або юридичних осіб. Оскільки ОСОБА_3 , наразі навчається на за денною формою здобуття освіти, відповідно, він не має об`єктивної можливості працювати та самостійно себе забезпечувати, стипендії не отримує, доходів не має. З огляду на викладене та враховуючи, що син продовжує навчання, відсутність у нього об`єктивної можливості працювати та самостійно себе забезпечувати, передбачає додаткові витрати пов`язані з таким навчанням, придбання канцелярських товарів, спортивної форми, комп`ютерної техніки, оплату доступу до мережі Інтернет, мобільного зв`язку, проїзд до бібліотеки, навчального закладу (в межах міста), харчування під час навчання та інші, виходячи з принципу рівності обов`язків батьків щодо утримання дитини, позивач вважає, що є обґрунтована необхідність стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача щомісячно до закінчення навчання сином, тобто до 31.01.2027 року.
Ухвалою суду від 29.08.2025 року відкрито спрощене позовне провадження в справі з викликом (повідомлення) сторін.
06.11.2025 року через систему «Електронний суд» представником позивача - ОСОБА_4 надійшло клопотання про витребування доказів та залучення в якості третьої особи - ОСОБА_3 в якості третьої особи, яке ухвалою суду від 06.11.2025 року задоволено.
19.12.2025 року відповідачем ОСОБА_1 подано клопотання про зупинення провадження, яке ухвалою суду від 14.01.2026 року залишено без задоволення.
10.03.2026 року через систему «Електронний суд» від представника позивача ОСОБА_4 надійшли додаткові пояснення по справі.
11.03.2026 року від відповідача ОСОБА_1 надійшло клопотання про врахування при винесенні рішення наданих доказів.
29.04.2026 року представником позивача - ОСОБА_4 подано клопотання про залучення доказів.
29.04.2026 року відповідачем ОСОБА_1 подано клопотання про залучення доказів.
Позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, в матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримують та просили їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні частково заперечував проти позовних вимог та зазначив, що згоден платити аліменти в фіксованому розмірі 7000,00 грн. щомісячно. При цьому наголосив, що на теперішній час перебуває у відносинах з жінкою, яка має дітей, а також зазначив, що надає матеріальну допомогу своїй матері ОСОБА_5 , яка тяжко хворіє та потребує дорого вартісних ліків.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява його представника - адвоката Вишневецької Т.А. про розгляд справи без участі третьої особи, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі.
Суд, вислухавши думку відповідача та дослідивши матеріали справи встановив наступне.
24.10.2003 року між сторонами був укладений шлюб, який було розірвано рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 30.10.2008 року справа №2-8617/08.
У період подружнього життя у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син -  ОСОБА_3 .
Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.04.2009 р. у справі №2-1482/09, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50% від заробітку відповідача, починаючи з 13.11.2008 р. та до досягнення дитиною повноліття.
З довідки №126-Тх від 04.08.2025 року Відокремленого структурного підрозділу «Харківський торговельно економічний фаховий коледж Державного торговельно-економічного університету» та договору про навчання вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в 2024 році вступив до Відокремленого структурного підрозділу «Харківський торговельно економічний фаховий коледж Державного торгівельно-економічного університету» та є здобувачем фахової передвищої освіти, навчається за денною формою здобуття освіти на 2 курсі і відділення харчових технологій та сфери обслуговування за рахунок кошти фізичних та/або юридичних осіб. Термін закінчення навчання в коледжі 31.01.2027 року.
Згідно довідок про реєстрацію місця проживання від 15.11.2021 року вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .
З довідки №09 від 25.03.2026 року ВСП «Харківський торговельно економічний фаховий коледж Державного торгівельно-економічного університету» вбачається, що позивачем ОСОБА_2 було сплачено кошти (згідно документу @2РL529475 від 12.08.2025 р) на рахунок ВСП «Харківський торговельно економічний фаховий коледж Державного торгівельно-економічного університету» за навчання її сина ОСОБА_3 (студента групи ТХ-1-24) у першому семестрі 2025-2026 року у сумі 8305,00 гривень.
Статтею 199 Сімейного кодексу України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до статті 182 СК України у редакції, чинній на час вирішення справи судами попередніх інстанцій, при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).
Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.
При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Загальними засадами, встановленими ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів).
Слід зазначити, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. 
У постанові №644/3610/16-ц від 17.04.2019 Верховний Суд вказав, що батьки зобов`язані утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття незалежно від форми навчання до досягнення нею віку, що є меншим 23 років. Необхідність утримувати інших дітей не виключає обов`язку відповідача надавати матеріальну допомогу також своїй повнолітній дитині, яка її потребує.
У судовому засіданні встановлено, що на день звернення позивача до суду син сторін ОСОБА_3 не досяг 23 років, продовжує навчання у коледжі, в зв`язку із чим не має можливості офіційно працевлаштуватися, з огляду на що суд доходить висновку, що дитина сторін на час продовження навчання у коледжі потребує матеріальної допомоги.
Відповідач у свою чергу є працездатною особою, перебуває на військовій службі за контрактом в військовій частині НОМЕР_1 , має можливість утримувати повнолітнього сина, оскільки не заперечував, що має постійну роботу та стабільний дохід в розмірі 25000 гривень щомісячно, що підтверджується випискою за АТ КБ «Приват Банк». Також з виписки з банку також вбачається, що відповідачем здійснювалось перекази грошових коштів як на карту позивача так і на карту третьої особи.
Проте, на думку суду, позивачем не обґрунтовано та не підтверджено в повній мірі витрати на утримання повнолітнього сина сторін у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходів) відповідача.
Враховуючи всі вищевикладені обставини, а також рівність обов`язків батьків по утриманню дитини, беручи до уваги не повністю доведений позивачем розмір аліментів, який вона просить стягнути, суд доходить висновку, що встановлення розміру аліментів - 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, на період навчання сина буде розумним, достатнім, справедливим і відповідатиме інтересам як повнолітнього сина, який навчається, не працює, при цьому не порушуватиме прав та інтересів відповідача.
Доводи відповідача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі суд не приймає, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ч.1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. 
Проте від позивача не надходило заяви про визначення розмірі аліментів у твердій грошовій сумі, тому підстав для зміни способу стягнення аліментів відсутні.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Щодо вирішення питання з якого часу слід стягувати аліменти, суд зазначає наступне. 
Відповідно до положень ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_2 з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до суду 26.08.2025 року.
Суд з урахуванням наданих доказів, рівного обов`язку батьків щодо утримання дитини, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_3 у розмірі 1/6 від заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з дати подання позову (26.08.2025 року) та до досягнення сином сторін 23 років, за умови продовження навчання.
Згідно з вимогамист.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. 
Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 3, 5, 12, 77-82, 141, 258, 259, 264-265, 268 ЦПК України, 182, 185, 199, 200 СК України, суд,-
у х в а л и в:
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа -  ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь  ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина -  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 26 серпня 2025 року і до закінчення навчання  ОСОБА_3 , але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку, за умов продовження навчання.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити. 
Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 1211 грн 20 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи до Харківського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: https://fr.hr.court.gov.ua
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: не відомий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Третя особа - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , що зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя        О.М. Мартинова