печерський районний суд міста києва

Справа № 757/52204/25-ц 
пр. 2-9921/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2025 року Печерський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді Козлова Р.Ю.,
при секретарі судового засідання - Іваненку С.С.,
розглянувши у судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з даним позовом, просив суд ухвалити рішення, яким з звільнити його від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.04.2025 і до досягнення дитиною повноліття - до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування позову, позивач зазначив, що він та відповідачка перебували у зареєстрованому шлюбі з серпня 2018 року. У лютому 2024 року шлюб між подружжям було розірвано. За час перебування у шлюбі у сторін народилася дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після розірвання шлюбу залишилася проживати із матір`ю. 
У квітні 2025 року відповідачка звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання їхньої спільної дитини. На час звернення до суду між Позивачем та Відповідачем не було досягнуто домовленості щодо способу, розміру та порядку матеріального забезпечення дитини. Це було зумовлено об`єктивними обставинами, а саме проходженням Позивачем військової служби, постійним перебуванням у зоні бойових дій, та, як наслідок, ускладненою комунікацією між сторонами, що унеможливлювало врегулювання зазначеного питання в позасудовому порядку. 
Однак, через деякий час між сторонами було досягнуто повної та беззаперечної домовленості щодо способу, розміру та порядку сплати аліментів на утримання дитини в позасудовому порядку ще до отримання судового наказу по справі №757/17120/25-ц.
Згідно домовленості, Позивач добровільно, щомісячно сплачуватиме на користь Відповідача аліменти у твердій грошовій сумі, а також братиме участь у додаткових непередбачуваних витратах на дитину у разі їх виникнення. На момент досягнення домовленості між сторонами, судове рішення у справі №757/17120/25-ц ухвалено не було і 30.06.2025 ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про відмову від вимог заяви про видачу судового наказу. Дана заява була прийнята судом в той же день, вхідний № 89607.
Проте, 17.09.2025 в особистому кабінеті позивача на порталі «Дія» відобразився судовий наказ від 23.06.2025 у справі №757/17120/25-ц, яким було постановлено стягувати аліменти з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , Адреса: АДРЕСА_2 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.04.2025 і до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Посилаючись на те, що між сторонами досягнуто усної домовленості щодо способу, розміру та порядку сплати аліментів на утримання дитини в позасудовому порядку, позивач просить суд звільнити його від сплати аліментів за судовим наказом №757/17120/25-ц. 
У судове засідання позивач не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Представник позивача направив суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позов підтримує у повному обсязі. 
Відповідачка направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнає у повному обсязі.
Дослідивши письмові докази по справі, вивчивши зміст поданих сторонами заяв, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з серпня 2018 року. 
У лютому 2024 року шлюб між подружжям було розірвано. 
За час перебування у шлюбі у сторін народилася дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після розірвання шлюбу залишилася проживати із матір`ю.
У квітні 2025 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання їхньої спільної дитини. Оскільки на час звернення до суду між Позивачем та Відповідачем не було досягнуто домовленості щодо способу, розміру та порядку матеріального забезпечення дитини. 
Однак, через деякий час, як зазначає позивач, між сторонами було досягнуто повної та беззаперечної домовленості щодо способу, розміру та порядку сплати аліментів на утримання дитини в позасудовому порядку ще до видачі судового наказу у справі №757/17120/25-ц.
Згідно усної домовленості, Позивач добровільно, щомісячно сплачуватиме на користь Відповідача аліменти у твердій грошовій сумі, а також братиме участь у додаткових непередбачуваних витратах на дитину у разі їх виникнення. 
На момент досягнення домовленості між сторонами, судове рішення у справі №757/17120/25-ц ухвалено не було і 30.06.2025 ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про відмову від вимог заяви про видачу судового наказу. Дана заява була прийнята судом в той же день, вхідний № 89607.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що оскільки між сторонами досягнуто усної домовленості щодо способу, розміру та порядку сплати аліментів на утримання дитини в позасудовому порядку, вважає що суд може звільнити його від сплати аліментів за судовим наказом №757/17120/25-ц.
Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Таке положення національного законодавства відповідає ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини; принципу 6 та 7 Декларації прав дитини від 20.11.1959р. щодо необхідності зростання дитини в атмосфері матеріальної забезпеченості. 
Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. 
Згідно ч.ч. 2, 3, 5 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. 
Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідно до ст. 180 СК України. 
На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства». 
Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 
Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. 
При визначенні розміру аліментів суд враховує, відповідно до ст. 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. 
Аналіз наведених положень Закону, дає підстави для висновку, що аліменти на дитину в судовому порядку стягуються у випадку, якщо батьки не дійшли згоди щодо способу, розміру та порядку виконання обов`язку з її утримання в добровільному порядку.
Таким чином оскільки встановлено, що сторони скористалися своїм правом, передбаченим ст. 181 Сімейного кодексу України, та до видачі Печерським районним судом м. Києва судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини у справі № 757/17120/25-ц, дійшли згоди щодо способу, розміру та порядок виконання батьківських обов`язків. Позивачем домовленість виконується належним чином та в повному обсязі та заборгованість зі сплати аліментів відсутня, суд дійшов висновку що між сторонами відсутній спір щодо розміру, способу та порядку утримання дитини, оскільки це питання врегульовано в добровільному позасудовому порядку, а отже, підстави для примусового стягнення аліментів на підставі судового наказу від 23.06.2025 у справі №757/17120/25-ц відсутні.
З урахуванням встановлених в ході розгляду справи обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Оскільки судом задоволено позов, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 968,96 грн. 
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 80, 84,110,112, 113, 180, 181, 182, 183, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 2,10,76-81, 141-142, 200, 263-265, 273, 430 ЦПК України, суд - 

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 на від сплати аліментів користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.04.2025 і до досягнення дитиною повноліття - до ІНФОРМАЦІЯ_2 за судовим наказом №757/17120/25-ц. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 968,96 грн.судового збору.
Повне рішення суду складено 19 грудня 2025 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, або якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Суддя