Дата документу 18.06.2026	Справа № 552/53/26	
 	Провадження № 2/554/2822/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.06.2026 року      м. Полтава
Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:
головуючого судді Материнко М.О.
за участю секретаря судового засідання Шляхової Є.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, —
в с т а н о в и в:
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки від усіх видів його щомісячного доходу, починаючи з дня подання позовної заяви і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років, а також судові витрати, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є дочкою відповідача, вступила та навчається на денній формі навчання у Харківському національному унівеситеті імені В. Н. Каразіна. У зв`язку з навчанням вона не має можливості працевлаштуватися та отримувати самостійний дохід, повністю перебуває на утриманні матері, потребує матеріальної допомоги для оплати навчання та проживання, тоді як відповідач добровільно фінансової допомоги не надає.
Ухвалою суду від 13.03.2026 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін.
Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнав частково — в розмірі 1/6 частки від свого доходу. Свої заперечення проти розміру 1/4 частки обґрунтував тим, що на його утриманні перебуває інша дитина — ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на яку також заявлено вимоги про стягнення аліментів. Крім того, відповідач просив зменшити витрати на професійну правничу допомогу до 3 000 грн, посилаючись на їх завищеність та неспівмірність із складністю справи.
Позивач подала до суду відповідь на відзив в якій зазначила, що доводи відповідача є надуманими, штучними та недоведеними. На момент подання відзиву відповідачем не було надано жодного належного та допустимого доказу реального виконання обов`язку з утримання іншої дитини (рішення суду, виконавчих документів чи платежів), а перевірка в Єдиному реєстрі боржників не містила інформації про виконавчі провадження щодо відповідача. Також позивач вказала, що відповідач не довів факт окремого проживання від малолітньої дитини, а отже, витрати в межах однієї сім`ї є спільними. Щодо правничої допомоги, позивач наголосила, що обов`язок доведення неспівмірності витрат лежить на відповідачеві, який не надав жодного контррозрахунку.
Під час судового розгляду справи відповідач усунув процесуальні недоліки та надав суду додатковий доказ — належним чином засвідчену копію рішення суду, що набрало законної сили, про збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Сторон в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги та заперечення підтримали. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .
Факт вступу та навчання позивача у Харківському національному університеті імені В. Н. Каразіна за денною формою навчання підтверджується наявною в матеріалах справи копією акцепту договору про надання платних освітніх послуг від 28.08.2025 року. Відповідно до змісту вказаного документа, ОСОБА_1 зарахована до закладу вищої освіти, а орієнтовний строк закінчення навчання та здобуття відповідного освітнього рівня встановлено до 2029 року.
Також судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до наданого відповідачем рішення Шевченківського районного суду м. Полтави від 27.04.2026 року у справі № 554/2063/26, розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на утримання малолітньої ОСОБА_3 , було збільшено до 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитини повноліття . Дане рішення набрало законної сили та перебуває на стадії виконання.
Таким чином, між сторонами виникли правовідносини щодо матеріального утримання батьками повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, що регулюються Главою 16 Сімейного кодексу України.
Дослідивши матеріали справи суд виходить з такого.
Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, закріплений статтею 199 СК України. Згідно з ч. 1 цієї статті, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, передбачених статтею 182 цього Кодексу. Стаття 182 СК України зобов`язує суд враховувати матеріальне становище сторін, наявність у платника інших дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
Оцінюючи аргументи сторін, суд зазначає, що позивач у відповіді на відзив обґрунтовано посилалася на практику Верховного Суду (постанови від 04.09.2019 у справі № 644/10233/16-ц та від 15.04.2020 у справі № 199/3939/18), вказуючи, що заперечення відповідача мають бути підтверджені належними доказами.
На виконання цього обов`язку відповідач надав суду копію рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 27.04.2026 у справі № 554/2063/26. Цей документ повністю спростовує твердження позивача про недоведеність заперечень відповідача, оскільки є чинним актом правосуддя, що набрав законної сили і встановив для відповідача обов`язкове стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки його доходу на утримання малолітньої дитини.
Визначаючи розмір частки, що підлягає стягненню на користь повнолітньої ОСОБА_1 , суд порівнює правову природу двох обов`язків відповідача. Утримання малолітньої дитини (ст. 180 СК України) є безумовним обов`язком батьків. Натомість аліментні зобов`язання перед повнолітніми дітьми, які навчаються (ст. 199 СК України), не є безумовними і напряму залежать від можливості батьків надавати таку допомогу.
Якби суд задовольнив вимоги позивача в повному обсязі (1/4 частка), то загальний розмір аліментів, які стягувалися б з відповідача за двома рішеннями суду (на малолітню та на повнолітню дитину), становив би 1/2 (або 50%) від усього його заробітку. Стягнення половини доходу лише на аліментні зобов`язання призвело б до надмірного фінансового обтяження відповідача, порушило б баланс інтересів та позбавило б його можливості забезпечувати власні базові життєві потреби.
З огляду на це, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів на користь повнолітньої ОСОБА_1 у розмірі 1/6 частки від заробітку відповідача. У такому випадку загальне відрахування на утримання обох дітей становитиме близько 42% (1/4 + 1/6 = 5/12) від доходу платника, що дозволить зберегти справедливий баланс між матеріальною підтримкою студентки денної форми навчання та першочерговим правом малолітньої дитини на повноцінне утримання.
Вирішуючи вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн, суд керується ст. 137 ЦПК України. Позивачем надано договір, ордер, акт приймання-передачі послуг та квитанцію про оплату.
Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду (постанова від 27.06.2018 у справі № 755/9215/15-ц), обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається виключно на сторону, яка заперечує проти їх стягнення. Оскільки заперечення відповідача не містять жодного фінансового контррозрахунку чи обґрунтування, суд стягує ці витрати на користь позивача частково в розмірі 3 000 гривень.
Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави (ст. 141 ЦПК України).
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 137, 141, 247, 263-265, 430 ЦПК України, ст.ст. 182, 199, 200 Сімейного Кодексу України, суд, —
В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання — задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у зв`язку з продовженням навчання у розмірі 1/6 (однієї шостої) частки від усіх видів його щомісячного заробітку (доходу), починаючи стягнення з дати звернення до суду 06.01.2026 року року і до закінчення нею навчання 30.06.2029 року але не більше ніж до досягнення нею 23 років.
Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разу розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 
Суддя          М.О. Материнко