ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
27.05.2026	Справа № 910/2812/26	

За позовом	Фізичної особи - підприємця Шпильового Володимира Володимировича	
до	Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України	
про	визнання протиправним та скасування рішення,	
Суддя Босий В.П.
секретар судового засідання Дупляченко Ю.О.
Представники сторін:
від позивача:	не з`явився;	
від відповідача:	Пархоменко В.В.	

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа - підприємець Шпильовий Володимир Володимирович (далі - ФОП Шпильовий В.В.) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - Комітет/АМК/Відділення) про визнання протиправним та скасування рішення.
Позовні вимоги обґрунтовані наявністю підстав для визнання протиправним та скасування рішення Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №60/86-р/к від 11.07.2024 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу».
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.03.2026 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено у справі підготовче засідання.
06.04.2026 до Господарського суду міста Києва від Комітету надійшов відзив на позов, відповідно до якого відповідач заперечує проти позову та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі стверджуючи про відсутність в діях Комітету порушень норм діючого законодавства при прийнятті оскаржуваного рішення. Крім того, Комітет звертає увагу на пропуск позивачем строку для оскарження рішення Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №60/86-р/к від 11.07.2024 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу».
12.05.2026 до Господарського суду міста Києва від представника ФОП Шпильового В.В. надійшло клопотання, в якому заявник просить суд здійснювати розгляд справи без участі представника позивача у судових засіданнях, а також стверджує про те, що оскаржуване рішення не отримував, а відтак, встановлений ч. 1 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», строк не є пропущеним, проте, якщо суд прийде до висновку, що позивачем пропущено строк оскарження рішення, просить визнати причини пропуску поважними та поновити такий строк. 
В судовому засіданні 13.05.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.05.2026.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується повідомленням про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи.
Представник відповідача в судове засідання з`явився, надав пояснення по суті спору, проти позову заперечив та просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В судовому засіданні 27.05.2026 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

11.07.2024 адміністративною колегією Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України за результатами розгляду справи №184/60/31-рп/к.22 прийнято рішення №60/86-р/к «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» (далі - «Рішення»), яким визнано, що ФОП Шпильовий В.В. та Фізична особа-підприємець Попович Неля Іванівна вчинили порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, під час їх участі у процедурі закупівлі «Запасні частини для автотранспорту» (код ДК 021:2015:34330000-9 - Запасні частини до вантажних транспортних засобів, фургонів та легкових автомобілів), яка проводилась Головним управлінням Національної поліції в Черкаській області у системі електронних державних закупівель «Prozorro», ідентифікатор закупівлі - UA-2018-07-07-000002-a.
За порушення, зазначене в пункті 1 резолютивної частини цього рішення, на ФОП Шпильового В.В. накладено штраф у розмірі 68 000,00 грн. (п. 2 резолютивної частини Рішення). 
Обґрунтування заявлених позовних вимог позивача зводяться до того, що спірне рішення є незаконним, необґрунтованим, а висновки, які містяться в рішенні здійснено внаслідок неповного з`ясування обставин справи, а обставини, які мають значення для справи і які визнано встановленими, не доведені.
Заперечуючи проти заявлених позовних вимог, Комітет зазначав, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідач діяв у межах своїх повноважень, а також у порядку та спосіб, встановлений законом; висновки, викладені у Рішенні, відповідають фактичним обставинам справи та є обґрунтованими; Комітетом надано належну оцінку обставинам справи та прийнято законне та обґрунтоване рішення про встановлення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та про притягнення позивача як порушника до визначеної Законом відповідальності. Крім того, Комітет вказує на пропуск позивачем строку на оскарження Рішення.
Комітетом, з метою виконання завдань, встановлених Законом України «Про Антимонопольний комітет України», здійснювався державний контроль за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції, та контроль щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері публічних закупівель.
Оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» від 26.11.1993 №3659-ХІІ (далі - Закон №3659-ХІІ) Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.
Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері публічних закупівель.
Особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливому порядку призначення та звільнення Голови Антимонопольного комітету України, його заступників, державних уповноважених Антимонопольного комітету України, уповноважених з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель, голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Антимонопольного комітету України, наданні соціальних гарантій, охороні особистих і майнових прав працівників Антимонопольного комітету України на рівні з працівниками правоохоронних органів, в умовах оплати праці.
Основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині:
1) здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції;
2) контролю за концентрацією, узгодженими діями суб`єктів господарювання та дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції під час регулювання цін (тарифів) на товари, що виробляються (реалізуються) суб`єктами природних монополій;
3) сприяння розвитку добросовісної конкуренції;
4) методичного забезпечення застосування законодавства про захист економічної конкуренції;
5) здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері публічних закупівель;
6) проведення моніторингу державної допомоги суб`єктам господарювання та здійснення контролю за допустимістю такої допомоги для конкуренції (стаття 3 Закону №3659-ХІІ). 
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 вказаного Закону у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має такі повноваження при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.
З матеріалів даної справи вбачається, що Комітетом у Рішенні встановлено наступні факти:
- здійснення відповідачами господарської діяльності за однією адресою; 
- надання одним із відповідачів повноважень конкуренту на підставі довіреності; 
- використання відповідачами однакової IP-адреси при завантаженні тендерних пропозицій на вході в аукціон;
- використання ФОП Шпильовим В.В. електронної скриньки ФОП Попович Н.І. як резервної;
- доступ до електронних скриньок відповідачів з однакової ІР-адреси;
- спільне використання одного номеру телефону;
- спільні властивості файлів документів тендерних пропозицій відповідачів;
- схожість в оформленні документів тендерних пропозицій відповідачів;
- аналіз цінових пропозицій відповідачів, не можуть бути результатом випадкового збігу обставин чи наслідком дії об`єктивних чинників, а свідчать про узгодження (координацію) відповідачами своєї поведінки при підготовці до участі та участі у торгах (тендері), зокрема про обмін між ними інформацією.
Так, в результаті аналізу матеріалів тендерних пропозицій Учасників, наданих ними для участі в Процедурі закупівлі, встановлено, що у довідці про учасника кожен з них вказав фактичне місцезнаходження: ФОП Шпильовий В.В. - СТО, вул. Митницька, 18, м. Черкаси (довідка про учасника б/н від 10.07.2018); ФОП Попович Н.І. - СТО, вул. Піонерська, 18, м. Черкаси (довідка про учасника б/н від 16.07.2018).
Відповідно до рішення Черкаської міської ради від 14.01.2016 №2-99 вулицю Піонерську перейменовано на вулицю Митницьку.
Крім того, відповідно до наданого ФОП Попович Н.І. у складі тендерної пропозиції витягу з реєстру платників єдиного податку, виданого ДПІ у м. Черкаси Головного управління ДФС у Черкаській області від 12.07.2018 №1823013401608, місцем провадження господарської діяльності ФОП Попович Н.І. є СТО, розташоване за адресою: вул. Митницька, 18, м. Черкаси.
Відповідно до інформації, наданої КП «АТП Черкаської обласної ради» листом від 11.01.2024 №24 (вх. №60-01/223 від 19.01.2024, далі - Лист №60-01/223), встановлено що у 2018 році, в тому числі у період проведення Процедури закупівлі, Учасники орендували нежилі приміщення, що знаходяться за адресою: вул. Митницька, буд. 18, м. Черкаси та сплачували орендну плату та плату за комунальні послуги:
- ФОП Шпильовий В.В.: орендна плата - 215 631,20 грн. (в тому числі 6 281,81 грн. за оренду рухомого обладнання) та плата за комунальні послуги - 83 061,22 грн.;
- ФОП Попович Н.І.: орендна плата - 20 538,44 грн. та плата за комунальні послуги - 5 584,94 грн.
Згідно копії плану частини виробничого приміщення І поверху, наданої КП «АТП Черкаської обласної ради» Листом №60-01/223, ФОП Шпильовий В.В. у 2018 році, в тому числі у період проведення Процедури закупівлі, орендував частину виробничого приміщення на І поверсі площею 325,4 кв. м. ФОП Попович Н.І. у цьому ж виробничому приміщенні на І поверсі орендувала 4 приміщення загальною площею 53,8 кв. м, які є суміжними до орендованого ФОП Шпильовим В.В. приміщення.
При цьому вхід до 3 приміщень ФОП Попович Н.І. можна було здійснити виключно через приміщення, яке орендував ФОП Шпильовий В.В. 
Отже, у період проведення Процедури закупівлі ФОП Шпильовий В.В. та ФОП Попович Н.І. фактично проводили господарську діяльність за однією адресою, що вказує на наявність умов для обміну інформацією між Відповідачами та узгодження дій під час підготовки та участі у Процедурі закупівлі.
Щодо використання одних і тих же ІР-адрес, то відповідно до інформації, наданої ДП Прозорро» листом від 09.01.2020 №206/43/03 (вх. №56-01/38 від 15.01.2020), Відділенням встановлено, що Учасники свої тендерні пропозиції для участі у Процедурі закупівлі подавали з одного авторизованого електронного майданчика ТОВ «Закупки.Пром.УА» та здійснювали вхід в аукціон з однакової ІР-адреси НОМЕР_1 з різницею в 1 хвилину (11:48 та 11:49).
За результатами аналізу інформації, наданої ТОВ «Закупки.Пром.УА» листом від 17.02.2020 №165/02 (вх. №56-01/192 від 25.02.2020, далі - Лист №56-01/192), встановлено, що Учасники подавали свої тендерні пропозиції з однакової ІР-адреси НОМЕР_1 : 
ФОП Шпильовий В.В. - 19.07.2018 (створення пропозиції), 20.07.2018 (внесення змін);
ФОП Попович Н.І. - 20.07.2018 (створення пропозиції).
Відповідно до даних з мережі Інтернет (RIPE Database), послуги доступу до мережі Інтернет з ІР-адреси НОМЕР_1 надаються Товариством з обмеженою відповідальністю ТРК «Бріз», (далі - ТОВ ТРК «Бріз», Товариство).
ТОВ ТРК «Бріз» листом від 27.04.2021 №180 (вх. № 60-01/2548 від 06.05.2021) повідомило, що ІР-адреса НОМЕР_1 є динамічною та використовується Товариством лише з 15.09.2020 на підставі Договору оренди №РААS/2020/11 від 15.09.2020, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛАМІС УКРАЇНА», (далі - ТОВ «ЛАМІС УКРАЇНА»).
ТОВ «ЛАМІС УКРАЇНА» листом від 13.07.2023 №23/07-01 (вх. №60-01/2395 від 17.07.2023) повідомило, що використовує блок ІР-адрес, до якого входить ІР-адреса НОМЕР_1 , з 10.09.2020 на підставі Договору оренди №ІР/2020/12 від 10.09.2020, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «АЙ ПІ ПОРТ», (далі - ТОВ «АЙ ПІ ПОРТ»).
ТОВ «АЙ ПІ ПОРТ» листом від 20.09.2023 №07-24 (вх. №60-01/3288 від 02.10.2023) повідомило, що надати відомості про користувачів ІР-адреси НОМЕР_1 за період з 01.04.2018 по 31.10.2018 не має можливості.
За інформацією, наданою АТ «Райффайзен Банк Аваль» листом від 07.04.2021 №81-15-9/3493-БТ (вх. №60-01/733кі від 15.04.2021, далі - Лист №60-01/733кі),Відділенням становлено, що ФОП Шпильовий В.В. використовував ІР-адресу НОМЕР_1 при вході до електронного
кабінету системи дистанційного самообслуговування у період з 02.07.2018 по 19.07.2018, в тому числі у період проведення Процедури закупівлі.
Сам по собі факт того, що ІР-адреса є динамічною, не виключає можливості її використання конкретними особами у визначений проміжок часу, а також не спростовує зафіксованих електронними системами фактів входу до відповідних сервісів з цієї ІР-адреси.
Встановлені Відділенням обставини у своїй сукупності виключають випадковий характер такого співпадіння та свідчать про наявність координації дій між Учасниками.
Крім того, використання однієї ІР-адреси у тісному часовому проміжку під час здійснення ключових дій у Процедурі закупівлі (подання пропозицій, участь в аукціоні) не може бути пояснене виключно технічними особливостями мережі Інтернет та свідчить про спільність дій або доступ до одного технічного середовища.
Отже, використання ФОП Шпильовим В.В та ФОП Попович Н.І. однакової IP-адреси під час участі у Процедурі закупівлі свідчить про обмін інформацією між Відповідачами на стадії підготовки своїх пропозицій та під час проведення Процедури закупівлі.
Щодо надання одним із Учасників повноважень конкуренту на підставі Довіреності, то за результатами аналізу інформації, наданої АТ «Райффайзен Банк Аваль» Листом №60-01/733кі встановлено, що контроль щодо руху грошових коштів по рахунках ФОП Шпильового В.В. у період з 01.04.2018 по 31.10.2018, в тому числі у період проведення Процедури закупівлі, здійснювали особисто ФОП Шпильовий В.В. та довірена особа Попович Неля Іванівна, РНОКПП НОМЕР_2 , відповідно до довіреності від 08.12.2016, складеної державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори Починок Ю.В. та зареєстрованої в реєстрі за №1-5213 (далі - Довіреність).
Шпильовий В.В. на підставі усної домовленості цією Довіреністю уповноважив Попович Н.І. бути його представником в АТ «Райффайзен Банк Аваль» по питанню отримання та отримувати, розпорядження та розпоряджатися належними йому грошовими вкладами (внесками) з належними відсотками та всіма компенсаціями, що знаходяться на розрахунковому рахунку № НОМЕР_3 (отримувати ощадні книжки та картки, переоформляти раніше видані книжки та картки, отримувати належні йому гроші та виплати з рахунку, відкривати, закривати рахунок (у тому числі картковий), укладати та переукладати банківські договори, отримувати відсотки та всі види компенсацій, переводити гроші на інші рахунки тощо).
Довіреність видана без права передоручення повноважень іншим особам строком на п`ять років і дійсна до восьмого грудня дві тисячі двадцять першого року. 
Таким чином, Попович Неля Іванівна одночасно здійснювала господарську діяльність як фізична особа-підприємець та була довіреною особою ФОП Шпильового Володимира Володимировича, в тому числі в період Процедури закупівлі.
Вказане свідчить про наявність умов для обміну інформацією між Відповідачами, відсутність конкуренції між ними, скоординоване ведення господарської і фінансової діяльності з метою досягнення спільних інтересів, у тому числі стосовно участі у Процедурі закупівлі.
Також, Комітетом встановлено, що у результаті аналізу інформації, наданої електронним майданчиком ТОВ «Закупки.Пром.Уа» (Лист №56-01/192), ФОП Шпильовий В.В. при реєстрації на майданчику для участі у Процедурі закупівлі вказав електронну скриньку ІНФОРМАЦІЯ_1 та логін ІНФОРМАЦІЯ_2 
ФОП Попович Н.І. при реєстрації на електронному майданчику ТОВ «Закупки.Пром.Уа» вказала електронну скриньку та логін: ІНФОРМАЦІЯ_3 
Відповідно до інформації ТОВ «УКРНЕТ», наданої листом від 04.07.2023 №295/01/01-08 (вх. №60-01/1096кі від 10.07.2023, далі - Лист №60-01/1096кі) (додаток 17), встановлено, що при реєстрації електронної скриньки ІНФОРМАЦІЯ_2 ФОП Шпильовий В.В. зазначив реєстраційними даними логін та е-mail ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якості резервної (альтернативної) поштової скриньки ним вказана електронна адреса: s_val@ukr.net. 
Водночас, ФОП Попович Н.І. при реєстрації електронної скриньки ІНФОРМАЦІЯ_3 вказала саме логін та е-mail: ІНФОРМАЦІЯ_3 
ТОВ «УКРНЕТ» Листом №60-01/1096кі також повідомило, що електронна скринька ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована 2010-10-14 о 15:47:37. При реєстрації вказано наступні дані: ім`я користувача - Владимир Шпилевой , дата народження: 1979-08-05.
Електронна скринька ІНФОРМАЦІЯ_3 , якою у період проведення Процедури закупівлі користувалася ФОП Попович Н.І., зареєстрована 2002-01-11 о 22:39:34. При реєстрації вказані наступні дані: ім`я користувача - Valentin Scholes, дата народження: 1999-01-01. 
Отже, при реєстрації електронної скриньки ІНФОРМАЦІЯ_2 в ТОВ «УКРНЕТ» ФОП Шпильовий В.В. в якості резервної вказав електронну скриньку, яка використовувалась ФОП Попович Н.І.
Вказане свідчить про те, що під час підготовки та участі у Процедурі закупівлі Учасники діяли узгоджено, внаслідок чого конкуренцію між ними було замінено на координацію.
Крім того, доступ до електронних скриньок Учасників здійснювався з однакової ІР-адреси. Відповідно до інформації, наданої ТОВ «УКРНЕТ» Листом №60-01/1096кі, Відповідачі використовували однакову ІР-адресу НОМЕР_1 з метою доступу до власних електронних скриньок vova341@ukr.net та s_val@ukr.net в одні і ті самі дати, в тому числі у період проведення Процедури закупівлі.
Отже, у період проведення Процедури закупівлі доступ до електронних скриньок Учасників ІНФОРМАЦІЯ_2 та s_val@ukr.net здійснювався з однакової ІР-адреси, що свідчить про можливість обміну інформацією між ФОП Шпильовим В.В та ФОП Попович Н.І. під час участі у Процедурі закупівлі.
Також, встановлено факт спільного використання одного номера телефону ФОП Шпильовим В.В. та ФОП Попович Н.І. Відповідно до інформації, наданої Головним управлінням ДПС у Черкаській області листом від 25.03.2021 №2121/5/23-00-24-0314 (вх. №60-01/596кі від 29.03.2021) Учасники використовували спільний номер міського телефона, а саме: НОМЕР_4 .
Відповідно до витягів з ЄДР станом на 10.07.2018 №23747273 та №23747257, які були завантажені відповідно ФОП Шпильовим В.В. та ФОП Попович Н.І. у складі свої тендерних пропозицій, обидва Учасника як засіб для здійснення зв`язку з фізичною особою-підприємцем, вказали один і той же номер телефона - НОМЕР_4 .
Київська міська філія АТ «Укртелеком» листом від 04.07.2023 №1479-ВИХ-КV-82С000-2023 (вх. №60-01/2330 від 10.07.2023) повідомила, що надати інформацію по абонентському номеру НОМЕР_4 не має можливості.
Наведене свідчить про те, що під час підготовки документів та участі у Процедурі закупівлі Відповідачі мали можливість діяти спільно та обмінюватися між собою інформацією стосовно участі у Процедурі закупівлі, внаслідок чого конкуренцію між ними було замінено на координацію.
Щодо спільних властивостей файлів документів тендерних пропозицій ФОП
Шпильовим В.В. та ФОП Попович Н.І., то за результатами аналізу файлів тендерних пропозицій, завантажених Відповідачами до системи «Prozorro» для участі у Процедурі закупівлі, Комітетом встановлено, що більшість файлів мають спільні властивості: однаковий тип файлів jpg, спільні особливості у назвах файлів, однаковий пристрій, на якому вони створені, що свідчить про використання Відповідачами однієї і тієї ж комп`ютерної техніки.
Зазначені факти, із врахуванням інших встановлених обставин Справи, не можуть бути випадковим збігом та свідчать про спільну підготовку документів Відповідачів до участі у Процедурі закупівлі та/або залучення до підготовки документів однієї особи, яка використовувала однакову комп`ютерну техніку. 
Щодо схожісті в оформленні документів тендерних пропозицій., то відповідно до тендерної документації Замовника для участі у Процедурі закупівлі учасники повинні були надати, зокрема довідки складені у довільній формі, а саме: Інформацію про учасника: найменування, адреса, телефон відповідальної особи, електронна адреса (далі - Довідка-1); Інформацію про наявність документально підтвердженої якості товару, країну виробника (далі - Довідка-2); Інформацію про відсутність підстав, визначених у пункті 3, 4, 5 частини першої статті 17 Закону України «Про публічні закупівлі» (далі - Довідка-3); Інформацію про відсутність підстав, визначених у частині другій статті 17 Закону України «Про публічні закупівлі» (далі - Довідка-4). 
В результаті аналізу документів тендерних пропозицій Учасників Відділенням виявлено, що довідки (листи), які складалися в довільній формі, за власноручними підписами ФОП Шпильового В.В. та ФОП Попович Н.І., мають схожість в оформленні.
Довідка-1, крім обов`язкової інформації, містить необов`язкову додаткову, а саме: банківські реквізити, ідентифікаційний код, керівництво, форма власності, юридичний статус. Крім цього, має однакову назву в обох Учасників «Довідка про учасника»; після слова «телефон» пропущено двокрапку; замість адреси обидва Учасника вказали місце знаходження СТО та місце проживання; між підписом та прізвищем обох Учасників проставлено знак зворотній слеш. 
Довідка-2 обох Учасників має однакове написання словосполучення «планує поставляти», однаковий перелік країн - виробників запасних частин; в реквізитах Довідки в написанні номеру телефону після дужок відсутній пробіл.
У Довідці-3 наявні пробіли при написанні «антиконкурентних узгоджених дій)»; відсутні пробіли в написанні «торгів(тендерів)(пункт 3 ч.1 ст.17 Закону)»; в реквізитах Довідки в написанні номеру телефону після дужок відсутній пробіл.
У Довідці-4 відсутні пробіли між словами та однакове написання словосполучення «не має заборгованість зі сплати податків і зборів(обов`язкових платежів)) ч. 2 ст. 17 Закону)»; в реквізитах Довідки в написанні номеру телефону після дужок відсутній пробіл.
Крім того, на виконання вимоги Замовника, обидва Учасника на підтвердження досвіду виконання аналогічних договорів надали відгуки КП «АТП Черкаської обласної ради» датовані 10.07.2018 з послідовними порядковими номерами - №77 (ФОП Шпильовий В.В.) та №78 (ФОП Попович Н.І.)
Кожна сторінка тендерних пропозицій ФОП Шпильового В.В. та ФОП Попович Н.І. завантажені окремими файлами.
Таким чином, зазначена схожість в оформленні документів, що подані в складі тендерних пропозицій Учасників, свідчить про обмін інформацією між ними та спільну підготовку ФОП Шпильового В.В. та ФОП Попович Н.І. до участі у Процедурі закупівлі. 
Крім того, Комітетом проведено аналіз цінових пропозицій ФОП Шпильового та ФОП Попович Н.І., за результатом якого встановлено, що ціни на всі запасні частини до автотранспорту у обох Учасників відрізняються лише на 10 відсотків.
З метою отримання об`єктивних аналітичних даних щодо формування цінових пропозицій Учасників також проведено аналіз цінових пропозицій ФОП Удовиченка В.О., ФОП Лисака Д.В. та ФОП Трача О.В., які також були учасниками Процедури закупівлі, та встановлено, що цінові пропозиції на запасні частини ФОП Удовиченка В.О., ФОП Лисака Д.В. та ФОП Трача О.В. значно відрізняються від цінових пропозицій Учасників та не пов`язані спільною системою обчислення.
Ринок запасних частин до автотранспорту є конкурентним і кожен суб`єкт господарювання має можливість вибирати постачальників з урахуванням різних критеріїв, як то віддаленість від місця постачання, перелік країн-виробників запасних частин, наявність знижок у виробників тощо.
Тобто, кожен з учасників Процедури закупівлі сам обирає постачальників, умови доставки товару, а також ціни, за якими ці товари придбавалися, про що потім зазначає в ціновій пропозиції. 
Вказане виключає однакову різницю в цінах на товари у суб`єктів господарювання, які позиціонують себе як конкуренти під час участі у Процедурі закупівлі та готували цінові пропозиції без обміну інформацією.
Зазначені обставини не могли виникнути випадково і свідчать про те, що під час підготовки пропозицій для участі у Процедурі закупівлі між ФОП Шпильовим В.В. та ФОП Попович Н.І. відбувався обмін інформацією або пропозиції готувались одним із Учасників, а це, у свою чергу, свідчить про те, що під час підготовки пропозицій та участі у Процедурі закупівлі Учасники діяли узгоджено.
Стосовно твердження позивача про отримання Комітетом доказів поза межами здійснення розгляду антимонопольної справи варто відзначити.
Згідно із статтею 7 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Комітет має повноваження, зокрема перевіряти суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції; при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.
Відповідно до статті 17 Закону №3659 голова територіального відділення при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках має повноваження вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.
Отже, здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції прямо передбачено нормами законодавства про захист економічної конкуренції, і не пов`язана виключно з настанням певних обставин, наведених у позовній заяві, а саме дослідженням ринків, формуванням та реалізацією конкурентної політики тощо. 
Відповідно до статті 22-1 Закону України «Про Антимонопольний комітет» суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю, інші юридичні особи, їх структурні підрозділи, філії, представництва, їх посадові особи та працівники, фізичні особи зобов`язані на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом, банківську, нотаріальну таємницю, податкову, статистичну звітність незалежно від її місцезнаходження, що перебуває у їх володінні та/або користуванні або доступна їм, необхідну для виконання Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції та про державну допомогу суб`єктам господарювання. Інформація, що становить банківську таємницю, надається у порядку та обсязі, визначених Законом України «Про банки і банківську діяльність».
Законодавство про захист економічної конкуренції не містить вичерпного переліку випадків, за яких Комітет має право витребувати інформацію у суб`єктів господарювання та інших осіб. Така, інформація може бути витребувана як під час розгляду заяв, так і під час розгляду справ, а також в інших випадках, передбачених Законом. Закон України «Про Антимонопольний комітет України» та інші нормативно-правові акти не містять положень про право суб`єктів господарювання на відмову від виконання вимоги уповноваженої особи АМК щодо подання інформації, необхідної для реалізації завдань, покладених на АМК (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 25.01.2025 у справі №910/2571/24).
Комітет у межах наданих йому повноважень має право витребувати необхідну для розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції іншими суб`єктами господарювання, а суб`єкт господарювання, у свою чергу, зобов`язаний надати достовірну та повну інформацію у встановлений строк (аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 18 січня 2024 року у справі №910/1750/23.
Верховний Суд послідовно викладав правову позицію щодо того, що саме орган АМК визначає форму, спосіб та строк надання інформації, необхідної для виконання завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції (постанови Верховного Суду від 23.04.2019 у справі №915/827/18, від 01.08.2019 у справі №910/15697/18, від 21.11.2019 у справі №908/24/19, від 16.01.2020 у справі №910/12392/18, від 23.01.2020 у справі №922/1124/18, від 23.01.2020 у справі №910/13204/18).
Обов`язок надання інформації на запит (вимогу) уповноваженої особи Комітету повинен виконуватися суб`єктом господарювання незалежно від того, чи розпочата органом Комітету справа про порушення законодавства про захист економічної конкуренції. Інформація може бути витребувана як під час розгляду заяв, так і під час розгляду справ, а також в інших випадках, передбачених законом (постанова Верховного Суду від 24.10.2019 у справі №904/781/19).
Отже, Відділення діяло в межах визначених законом повноважень, а наявність будь-яких процесуальних порушень з боку Відділення не доведено Позивачем. 
Щодо твердження Позивача щодо пропуску строків накладення стягнення варто відзначити, що відповідно до частини 2 статті 42 Закону №2210 перебіг строку давності зупиняється на час розгляду справи органами АМК України, а відтак строк притягнення до відповідальності не сплинув.
Позивач безпідставно стверджує, що справа №184/60/31-рп/к.22 була розпочата з порушенням строку давності, оскільки згідно з частиною першою статті 42 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (далі - Закон №2210), строк притягнення до відповідальності становить п`ять років з дня вчинення порушення.
Водночас слід зазначити, що відповідно до частини другої цієї ж статті, перебіг строку давності зупиняється з моменту прийняття рішення про початок розгляду справи. У справі №184/60/31-рп/к.22 таке рішення - розпорядження адміністративної колегії Відділення від 07.02.2022 № 60/31-рп/к - було прийнято до спливу строку давності. Таким чином, жодного порушення строку давності не відбулося.
Отже, строк давності у справі №184/60/31-рп/к.22 було зупинено своєчасно, а Рішення №60/86-р/к від 11.07.2024 прийнято у межах встановленого строку притягнення до відповідальності.
Суд відзначає, що координація (узгоджені дії) суб`єктів господарювання може здійснюватися в будь-якій узгодженій поведінці (дія, бездіяльність) суб`єктів ринку, зокрема при укладенні ними угод в якій-небудь формі; прийнятті об`єднанням рішень в якій-небудь формі; створенні суб`єкта господарювання, метою або наслідком якого є координація конкурентної поведінки між суб`єктами господарювання, які створили вказаний суб`єкт, або між ними і новоствореним суб`єктом господарювання. 
Відповідно до пункту 13 частини першої статті 1 Закону України «Про публічні закупівлі» конкурентна процедура закупівлі - здійснення конкурентного відбору учасників за процедурами закупівлі відкритих торгів, торгів з обмеженою участю та конкурентного діалогу.
Узгодженням дій учасників тендеру (торгів/процедури закупівлі) (не менше двох) є відмова таких учасників від самостійної участі у Процедурі закупівлі та самостійного прийняття рішень щодо формування та зміни конкурсних (тендерних) пропозицій, що полягає у координації поведінки таких суб`єктів як на стадії підготовки конкурсної документації (узгодження цін та інших умов, спільна підготовка документів), так і на стадії безпосереднього проведення конкурсу (поділ лотів тощо).
Таким чином, встановлені Комітетом в антимонопольній справі обставини у своїй сукупності свідчать, що учасники узгоджено здійснювали підготовку до участі у процедурі закупівлі.
Частиною 2 статті 4 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено, що суб`єкти господарювання, органи влади, органи місцевого самоврядування, а також органи адміністративно-господарського управління та контролю зобов`язані сприяти розвитку конкуренції та не вчиняти будь-яких неправомірних дій, які можуть мати негативний вплив на конкуренцію. 
Згідно з пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є антиконкурентні узгоджені дії.
Частиною першою статті 5 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено, що узгодженими діями є укладення суб`єктами господарювання угод у будь-якій формі, прийняття об`єднаннями рішень у будь-якій формі, а також будь-яка інша погоджена конкурентна поведінка (діяльність, бездіяльність) суб`єктів господарювання. Узгодженими діями є також створення суб`єкта господарювання, об`єднання, метою чи наслідком створення якого є координація конкурентної поведінки між суб`єктами господарювання, що створили зазначений суб`єкт господарювання, об`єднання, або між ними та новоствореним суб`єктом господарювання, або вступ до такого об`єднання, крім випадків, передбачених Законом України «Про медіа».
Тобто, як антиконкурентні узгоджені дії учасників торгів (не менше двох) можуть розглядатися дії та/або бездіяльність таких учасників, які прямо чи опосередковано свідчать про відмову таких учасників від самостійної участі в торгах та самостійного прийняття рішень щодо формування та зміни конкурсних (тендерних) пропозицій, у тому числі шляхом координації поведінки таких суб`єктів як на стадії підготовки пропозицій (узгодження цін та інших умов, спільна підготовка документів), так і на стадії безпосереднього проведення торгів. 
Крім того, для кваліфікації дій суб`єкта господарювання як антиконкурентних узгоджених дій не є обов`язковим фактичне настання наслідків у формі недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, ущемлення інтересів інших суб`єктів господарювання (конкурентів, покупців) чи споживачів, зокрема, через заподіяння їм шкоди (збитків) або іншого реального порушення їх прав чи інтересів, чи настання інших відповідних наслідків, оскільки достатнім є встановлення самого факту погодження конкурентної поведінки, яка може мати негативний вплив на конкуренцію. Негативним наслідком є сам факт спотворення результатів торгів (через узгодження поведінки конкурсантами).
Змагання при проведенні торгів забезпечується таємністю інформації; змагальність учасників процедури закупівлі з огляду на приписи статей 1, 5, 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачає самостійні та незалежні дії (поведінку) кожного з учасників та їх обов`язок готувати свої пропозиції конкурсних торгів окремо, без обміну інформацією; встановлені АМК обставини виключають таку змагальність, що свідчить про узгоджену поведінку позивача, яка й призвела до спотворення результатів торгів.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.08.2018 у справі №924/978/17, від 11.09.2018 у справі №916/505/17, від 20.11.2018 у справі №910/22523/17.
При цьому, згідно з пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів.
Для кваліфікації дій суб`єкта господарювання як антиконкурентних узгоджених не є обов`язковою умовою наявність негативних наслідків таких дій у вигляді завдання збитків, порушень прав та охоронюваних законом інтересів інших господарюючих суб`єктів чи споживачів, оскільки достатнім є встановлення самого факту погодження конкурентної поведінки, яка може мати негативний вплив на конкуренцію.
Таким чином, для визначення Комітетом порушення законодавства про захист економічної конкуренції вчиненим достатнім є встановлення й доведення наявності наміру суб`єктів господарювання погодити (скоординувати) власну конкурентну поведінку, зокрема шляхом обміну інформацією під час підготовки конкурсних пропозицій, що, у свою чергу, призводить або може призвести до переваги одного з учасників під час конкурентного відбору з метою визначення переможця аукціону.
Крім того, суд зазначає, що Закон України «Про захист економічної конкуренції» не містить обов`язкової вимоги щодо встановлення Комітетом ознак порушення у вигляді дослідження цін, що пропонуються учасниками торгів/аукціону при розгляді справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосується спотворення результатів торгів.
Між тим, суд зазначає, що процедури закупівлі/торги передбачають здійснення конкурентного відбору учасників з метою визначення переможця, тобто змагальність учасників процедур закупівель ґрунтується на тому, що кожен з них, не будучи обізнаним щодо змісту та ціни пропозицій інших учасників, пропонує кращі умови за найнижчими цінами.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України «Про захист економічної конкуренції», при розгляді справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України: збирають і аналізують документи, висновки експертів, пояснення осіб, іншу інформацію, що є доказом у справі, та приймають рішення у справі в межах своїх повноважень; отримують пояснення осіб, які беруть участь у справі, або будь-яких осіб за їх клопотанням чи з власної ініціативи.
При цьому, згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про захист економічної конкуренції», особи, які беруть (брали) участь у справі, мають право: ознайомлюватися з матеріалами справи, знімати копії (фотокопії) з матеріалів справи та робити виписки (крім інформації з обмеженим доступом та інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які беруть (брали) участь у справі, або перешкодити подальшому розгляду справи) - після одержання копії подання з попередніми висновками у справі (витягу з подання, що не містить інформації з обмеженим доступом та інформації, визначеної відповідним державним уповноваженим, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які беруть (брали) участь у справі, або перешкодити подальшому розгляду справи); наводити докази, подавати клопотання, усні й письмові пояснення (заперечення), пропозиції щодо питань, які виносяться на експертизу; одержувати копії рішень у справі (витяги з них, крім інформації з обмеженим доступом, а також інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі); оскаржувати рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України у порядку, визначеному законом; користуватися послугами перекладача; інші права, передбачені законодавством про захист економічної конкуренції.
Частиною 1 ст. 41 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначено, що доказами у справі можуть бути будь-які фактичні дані, які дають можливість встановити наявність або відсутність порушення. Ці дані встановлюються такими засобами: поясненнями сторін і третіх осіб, поясненнями службових осіб та громадян, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Усні пояснення сторін, третіх осіб, службових чи посадових осіб та громадян, які містять дані, що свідчать про наявність чи відсутність порушення, фіксуються у протоколі.
Статтею 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції» встановлено що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення.
Розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 №5 (у редакції розпорядження Антимонопольного комітету України від 29 червня 1998 року №169- р) затверджено Порядок розгляду Антимонопольним комітетом України та його територіальними відділеннями заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.
Згідно п. 1 розділу VIІІ Порядку розгляду заяв і справ, у рішенні наводяться мотиви рішення, зазначаються встановлені органом Комітету обставини справи з посиланням на відповідні докази, а також положення законодавства, якими орган Комітету керувався, приймаючи рішення, обґрунтування розміру штрафу та спростування заперечень, наданих особами, які беруть участь у справі, до подання з попередніми висновками у справі (у разі їх наявності).
Відтак, законодавство про захист економічної конкуренції не містить вичерпного переліку доказів, які повинні бути зібрані органами Комітету під час розслідування справи про антиконкурентні узгоджені дії на торгах.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.08.2019 у справі №910/12487/19.
Змагальність під час торгів забезпечується таємністю інформації. З огляду на зміст статей 1, 5, 6 Закону №2210 змагальність учасників процедури закупівлі передбачає самостійні та незалежні дії (поведінку) кожного з них, обов`язок готувати свої пропозиції окремо, без обміну інформацією.
Близька за змістом правова позиція висловлена у низці постанов Верховного Суду, в тому числі в постановах Верховного Суду від 13.03.2018 у справі №924/381/17, від 12.06.2018 у справі №922/5616/15, від 18.10.2018 у справі №916/3214/17, від 18.12.2018 у справі №922/5617/15, від 05.03.2020 у справі №924/552/19, від 11.06.2020 у справі №910/10212/19, від 22.10.2019 у справі №910/2988/18, від 05.08.2018 у справі №922/2513/18, від 07.11.2019 у справі №914/1696/18, від 02.07.2020 у справі №927/741/19.
Крім того, відповідно до висновків викладених у постанові Верховного Суду від 30.09.2019 у справі №910/13306/18 господарські суди у розгляді справ про оскарження рішення Антимонопольного комітету України мають перевіряти правильність застосування органами Антимонопольного комітету України правових норм у розгляді антимонопольної справи, повноту з`ясування обставин, які мають значення для справи; доведення АМК обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; відповідність висновків, викладених у Рішенні АМК, обставинам справи. Водночас суди не повинні перебирати на себе не притаманні суду функції та самостійно встановлювати, зокрема, обставини інкримінованого порушення, збирати докази, що відноситься до дискреційних повноважень органів Антимонопольного комітету України під час розгляду антимонопольної справи.
При цьому, суд зазначає, що Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що Закон №2210 не ставить застосування передбачених ним наслідків узгоджених антиконкурентних дій у залежність від «спільної домовленості разом брати участь у торгах з метою усунення конкуренції». Цілком зрозуміло, що така «домовленість» навряд чи може мати своє матеріальне втілення у вигляді письмових угод чи інших документів. А тому, питання про наявність/відсутність узгоджених антиконкурентних дій має досліджуватися судами виходячи з усієї сукупності обставин і доказів, з`ясованих і досліджених у справі, враховуючи їх вірогідність і взаємозв`язок, у відповідності до статті 86 Господарського процесуального кодексу України. 
Близький за змістом висновок викладений Верховним Судом у постановах від 07.11.2019 у справі №914/1696/18, від 13.08.2019 у справі №916/2670/18, від 05.08.2019 у справі №922/2513/18, в ухвалі Верховного Суду від 21.05.2020 у справі №923/330/19.
Також суд враховує правовий висновок, викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №910/4994/18 про те, що: «Алгоритм та порядок встановлення фактичних обставин кожної конкретної справи не є типовим та залежить, насамперед, від позиції сторін спору, а також доводів і заперечень, якими вони обґрунтовують свою позицію. Всі юридично значущі факти, які складають предмет доказування, що формується, виходячи з підстав вимог і заперечень сторін та норм матеріального права. Підстави вимог і заперечення осіб, які беруть участь у справі, конкретизують предмет доказування у справі, який може змінюватися в процесі її розгляду».
Законодавство України не забороняє суб`єктам господарювання, що приймають участь в одній процедурі закупівлі мати господарські договірні відносини між собою, зокрема укладати договори одне з одним, проте наявність економічних відносин між Учасниками в період до та під час проведення Процедур закупівель свідчить про наявність фінансової підтримки одне одного та заінтересованості в здійсненні підприємницької діяльності на одному ринку конкурентом.
З огляду на вищезазначене, суд зазначає, що відповідачі в антимонопольній справі під час підготовки пропозицій для участі у Торгах діяли не самостійно, а узгоджували свої дії та не змагалися між собою, що є обов`язковою умовою участі у конкурентних процедурах закупівель відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі».
Узгодивши свою поведінку та свої тендерні пропозиції, відповідачі в антимонопольній справі тим самим усунули конкуренцію та змагальність між собою, а отже спотворили результат проведених Торгів, порушивши право замовника на отримання найбільш ефективного для нього результату, а відтак, вчинили антиконкурентні узгоджені дії, заборонені Законом України «Про захист економічної конкуренції».
Таким чином, з огляду на положення чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що Комітет в оскаржуваному рішенні дійшов обґрунтованих висновків, що, зокрема ФОП Шпильовий В.В. вчинив порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, під час їх участі у процедурі закупівлі «Запасні частини для автотранспорту» (код ДК 021:2015:34330000-9 - Запасні частини до вантажних транспортних засобів, фургонів та легкових автомобілів), яка проводилась Головним управлінням Національної поліції в Черкаській області у системі електронних державних закупівель «Prozorro», ідентифікатор закупівлі - UA-2018-07-07-000002-a.
Статтею 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; заборона концентрації відповідно до Закону України "Про санкції"; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.
Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення тільки за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.
Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.
Перевіривши юридичну оцінку обставин справи Комітету та повноту їх встановлення в оскаржуваному Рішенні, суд дійшов висновку про те, що відповідачем дотримано вимоги Закону України «Про захист економічної конкуренції», Порядку розгляду Антимонопольним комітетом України та його територіальними відділеннями заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, який затверджено розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 №5, у зв`язку з чим всебічно, повно і об`єктивно розглянуто обставини справи, досліджено подані документи, належним чином проаналізовано відносини сторін.
Суд зазначає, що при розгляді антимонопольної справи Комітетом повністю з`ясовано та доведено належними доказами обставини, які мають значення для справи, висновки у повній мірі відповідають обставинам справи, ним не було порушено або неправильно застосовано норми матеріального чи процесуального права.
Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
За таких обставин, викладені в оскаржуваному Рішенні висновки відповідача відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального права, є законними та обґрунтованими.
Стосовно строку оскарження Рішення судом встановлено наступне.
В силу положень частини першої статті 60 Закону №2210 заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів АМК повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено. Отже, на законодавчому рівні чітко визначено строки звернення до суду у справах щодо оскарження рішень Комітету.
Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до другого речення частини третьої статті 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Передбачені строки оскарження рішення та розпорядження органу Антимонопольного комітету України не можуть бути відновлені, відповідний строк є присічним, його перебіг не переривається і не зупиняється, а закінчення цього строку, незалежно від причин його пропуску заінтересованою особою, є підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення (розпорядження) Антимонопольного комітету України та його органів, вимоги з приводу незаконності або необґрунтованості рішення (розпорядження) заявлені після закінчення зазначеного строку не можуть братися до уваги.
В даному випадку, позивач звернувся до суду з позовною заявою про скасування Рішення 13.03.2026, проте, як встановлено рішенням Господарського суду Черкаської області від 04.09.2025 у справі №925/512/25, яке набрало законної сили та має преюдиційне значення для даної справи, Рішення вважається врученим ФОП Шпильовому В.В. 28.10.2024. Тобто, позивач звернувся до суду із даним позовом більше ніж через 1 рік і 3 місяці з моменту врученння оскаржуваного Рішення.
Отже, позивачем пропущено встановлений статтею 60 Закону №2210 строк звернення до суду з вимогою про скасування Рішення, що також є підставою для відмови у задоволенні даного позову.
Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню та у задоволенні позову слід відмовити з викладених обставин.
Судові витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.
Керуючись статтями 129, 233, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову Фізичної особи - підприємця Шпильового Володимира Володимировича відмовити повністю.
2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
3. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 03.06.2026.

Суддя В.П. Босий