УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №274/857/25 Головуючий у 1-й інст. Большакова Т. Б. 
Категорія 72 Доповідач Талько О. Б. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б., 
суддів: Коломієць О.С., Григорусь Н.Й.,
за участю секретаря Антоневської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 274/857/25 за позовом   ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Міська служба у справах дітей Бердичівської міської ради Житомирської області, про позбавлення батьківських прав, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Ковальчука Андрія Олександровича, на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10 липня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Большакової Т.Б.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року позивачка звернулася до суду із позовом, в якому зазначила, що перебувала у фактичних шлюбних стосунках з відповідачем, який є батьком їхньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вказує, що на підставі судового наказу, виданого Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області 30 січня 2024 року, з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26 січня 2024 року і до повноліття дитини.
Відповідно до довідки, виданої 6 листопада 2024 року Бердичівським ВДВС у Бердичівському районі Житомирської області, протягом періоду з 1 травня 2024 року по 31 жовтня 2024 року вона не отримувала від ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини. 
Наголосила на тому, що за весь період від народження доньки і до подачі позову відповідач жодної фінансової допомоги на утримання доньки не надає, не цікавиться розвитком дитини та не приділяє їй уваги. ОСОБА_2 самоусунувся від виховання дитини та піклування про неї, не приходив до закладу дошкільної освіти, який відвідувала донька, не приходить до навчального закладу, в якому зараз навчається дитина, зовсім не цікавиться її навчанням, станом її успішності та поведінки, не утримує матеріально, не проявляє турботу про неї, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не цікавиться станом її здоров`я та не підтримує жодних стосунків із донькою. 
Таким чином, просила суд позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10 липня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Попереджено ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання своєї дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов`язків щодо доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладено на Орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Ковальчук А.О., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.
Зокрема, зазначає, що за весь період від народження доньки і до подачі цієї апеляційної скарги відповідач жодної фінансової підтримки на утримання доньки не надавав, не цікавився розвитком дитини і не приділяв їй жодної уваги.
Відповідач самоусунувся від виховання доньки та піклування про неї, не приходив до закладу дошкільної освіти, який відвідувала його донька, не приходить до навчального закладу, де на теперішній час навчається його дитина, зовсім не цікавиться її навчанням, станом її успішності та поведінки, не утримує матеріально, не проявляє до неї турботу, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не цікавиться станом здоров`я доньки та не підтримує ніяких з нею стосунків.
За роки навчання у гімназії мати та вітчим ОСОБА_4 завжди цікавляться навчанням та поведінкою доньки, відвідують виховні та позакласні заходи, батьківські збори, підтримують тісний зв`язок із класним керівником, завжди реагують на звернення класного керівника та вчителів.
Батько ОСОБА_2 участі у вихованні ОСОБА_5 не бере, не відвідує шкільні та батьківські збори. | Всі питання, які виникають упродовж навчання дитини у шкільних закладах, вирішуються викладачами спільно з позивачкою.
Лише завдячуючи зусиллям позивачки, донька підтримувала та підтримує належним чином своє навчання, вчасно готується до уроків та не пропускає жодного заняття, а також завдячуючи лише старанням позивачки донька активна, старанна та всебічно розвинена.
Судом не надано належної оцінки висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області від 23.04.2025 року № 107, у якому прямо було вказано, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню доньки, а також було вислухано думку самої дитини, яка вказала, що в силу свого віку взагалі не пам`ятає свого біологічного батька, також було заслухано пояснення свідків, зокрема ОСОБА_6 , яка вказала, що знайома з позивачкою вже більше 20 років, та більше 5 років відповідача не бачила, дитина його взагалі не згадує та називає батьком чоловіка, з яким позивачка перебуває у зареєстрованому шлюбі.
Окрім цього, звертає увагу суду на те, що працівниками міської служби в справах дітей була проведена бесіда з малолітньою ОСОБА_3 , яка вказала, що більше 3,5 років взагалі не спілкується з батьком, оскільки з ним зв`язку немає, вважає своїм батьком ОСОБА_7 .
Також працівниками міської служби в справах дітей здійснювались неодноразові спроби зв`язатися з відповідачем, однак такі спроби результату не давали, на засідання комісії з питань захисту прав дитини він жодного разу не з`явився.
Окремо звертає увагу суду на те, що сама малолітня ОСОБА_3 повідомила, що не заперечує проти позбавлення батьківських прав свого біологічного батька ОСОБА_8 . 
Вважає безпідставним посилання суду на постанову Верховного Суду від 4 квітня 2024 року у справі № 553/449/20, у якій зазначено про те, що простої бездіяльності з боку батька недостатньо для того, щоб зробити висновок про наявність виняткових обставин, за яких можливо позбавити його батьківських прав. 
Окрім того, судом було також проігноровано той факт, що відповідач жодного разу не приходив на будь-які засідання комісії з питань захисту прав дитини, а також жодного разу не був на засіданнях суду при розгляді цієї справи, не подавав жодного клопотання, тощо, що свідчить про його повну байдужість до дитини.
Зауважує, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, спрямований на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
8 липня 2017 року позивачка створила нову сім`ю, уклавши шлюб із ОСОБА_4 .
Матеріали справи також свідчать, що 30 січня 2024 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області видано судовий наказ у справі № 274/764/24, яким вирішено стягувати з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26січня 2024 року й до повноліття дитини.
Вказаний судовий наказ перебуває на примусовому виконанні у Бердичівському ВДВС у Бердичівському районі Житомирської області ЦМУ МЮ (м. Київ).
Наявна в матеріалах справи довідка, видана Бердичівським ВДВС у Бердичівському районі Житомирської області ЦМУ МЮ ( м. Київ) 6 листопада 2024 року, містить інформацію про те, що позивачка не отримувала через відділ ДВС від ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 1 травня 2024 року по 31 жовтня 2024 року.
Позивачка разом з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживають разом за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою від 11 листопада 2024 за № 149, виданою Райгородоцькою сільською радою Бердичівського району Житомирської області.
Досліджена судом першої інстанції характеристика ОСОБА_3 , видана Великоп`ятигірським закладом дошкільної освіти « Теремок» 11 листопада 2024 року, містить інформацію про те, що ОСОБА_10 відвідувала цей заклад з 2 вересня 2019 року по 2 липня 2020 року. Мама дитини піклується про доньку, весь вільний час проводить з нею.
ОСОБА_10 приходила до садочка охайна, мама постійно цікавилася життям дитини в садочку. Приводили і забирали ОСОБА_11 з дитячого садочка мама з вітчимом ОСОБА_4 .
Батько ОСОБА_9 дитину в садочок не приводив і не забирав, ніяких заходів не відвідував, за весь час перебування ОСОБА_3 в садочку ніколи не з`являвся.
Характеристика ОСОБА_1 , видана Великоп`ятигірським старостинським округом Бердичівського району Житомирської області, містить інформацію про те, що позивачка працьовита, товариська та ввічлива, в побуті доброзичлива. Займається вихованням трьох неповнолітніх дітей. Діти виховані, завжди акуратні, відвідують школу.
У характеристиці ОСОБА_3 , яка видана Великоп`ятигірською гімназією Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області зазначено про те, що за роки навчання у гімназії мати дівчинки та вітчим завжди цікавляться навчанням та поведінкою доньки, відвідують виховні та позакласні заходи, батьківські збори, підтримують тісний контакт з класним керівником, завжди реагують на звернення класного керівника та вчителів.
Батько ОСОБА_2 участі у вихованні ОСОБА_5 не бере, не відвідує шкільні заходи, батьківські збори.
Відповідно до висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області, затвердженого рішенням міськвиконкому №107 від 23 квітня 2025 року, ОСОБА_2 самоусунувся від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню доньки, тому ОСОБА_1 звернулася до суду про позбавлення його батьківських прав.
Працівником міської служби у справах дітей проведена бесіда з ОСОБА_1 , яка повідомила, що після народження доньки, ОСОБА_5 , ОСОБА_2 ніде не працював, вживав спиртні напої, в родині були постійні сварки. В лютому 2015 року ОСОБА_12 разом з дітьми змінила місце проживання, залишивши ОСОБА_2 .
Всі обов`язки по вихованню та утриманню доньки ОСОБА_5 взяла на себе.
Під час бесіди з малолітньою ОСОБА_13 працівником міської служби з`ясовано, що вона не пам`ятає батька, оскільки бачила його рідко, а за останні 3,5 роки зовсім відсутній з ним зв`язок. На даний час ОСОБА_14 вважає своїм батьком ОСОБА_7 .
Під час підготовки питання на розгляд комісії з питань захисту прав дитини працівники міської служби у справах дітей неодноразово телефонували батькові, але він не відповідав на телефонні дзвінки. ОСОБА_2 за місцем його проживання залишено виклик на засідання комісії з питань захисту прав дитини.
На засідання комісії з питань захисту прав дитини 16.04.2025 року з`явилася ОСОБА_1 , малолітня ОСОБА_3 , ОСОБА_2 не з`явився.
ОСОБА_1 повідомила членам комісії, що бажає позбавити ОСОБА_2 батьківських прав, тому що він свідомо самоусунувся від виконання батьківських обов`язків відносно доньки, ОСОБА_3 : не займається її вихованням, не цікавився навчанням доньки, станом її успішності, не проявляє ніякої турботи про дитину, не утримує матеріально, не цікавиться станом здоров`я доньки, не підтримує ніяких стосунків з нею. Ніка своїм батьком вважає теперішнього чоловіка матері, ОСОБА_7 .
Малолітня ОСОБА_10 повідомила, що не заперечує, щоб ОСОБА_2 позбавили батьківських прав, погано пам`ятає його, татом вважає ОСОБА_15 , свого вітчима.
Члени комісії ознайомилися з довідкою Бердичівського ВДВС Житомирської області від 06.11.2024 № 7/75027252 щодо заборгованості за аліментами у ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 , характеристикою, наданою адміністрацією Великоп`ятигірського закладу дошкільної освіти «Теремок» від 11.11.2024 № 9, з якої вбачається, що ОСОБА_2 доньку в садочок не приводив і не забирав, ніяких заходів не відвідував. За весь час перебування дівчинки в закладі батька жодного разу не було, характеристикою, наданою адміністрацією Великоп`ятигірської гімназії Райгородоцької сільської ради від 13.11.2024 №97, батько, малолітньої ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , участь у вихованні доньки не бере, не відвідує шкільні заходи, батьківські збори, інформацією КНП «Райгородоцький Центр первинної медико-санітарної допомоги» Бердичівського району Житомирської області, де вказано, що малолітня ОСОБА_10 на медичні огляди приходить у супроводі матері, ОСОБА_1 . Батько дівчинки, ОСОБА_2 , жодного разу не цікавився її станом здоров`я та вирішили (одноголосно) надати до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Члени комісії з питань захисту прав дитини ознайомилися з наданими документами та прийняли рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У судовому засіданні 10.07.2025 року з`ясовано думку дитини ОСОБА_3 , яка пояснила, що не пам`ятає тата.
Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначила, що знайома з позивачем більше 20 років, знає відповідача. Вже більше 5 років відповідача не бачила. Дитина його не згадує, називає батьком теперішнього чоловіка позивачки.
Відповідно до положень ст. 11 Закону України « Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
Статтею 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.
Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства.
Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Підстави для позбавлення батьківських прав передбачені ст. 164 СК України.
Так, частиною першою цієї статті передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Аналіз змісту ст.164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як у сукупності, та й кожен окремо, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька ( матері), так і для дитини, й застосовується судом лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
Європейський суд з прав людини у справі "Хант проти України" від 7 грудня 2006 року зазначив, що питання сімейних відносин має ґрунтуватись на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини.
У справі " Мамчур проти України" від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним ( параграф 100).
Згідно з положеннями частини шостої статі 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Висновок органу опіки та піклування має рекомендаційний характер для суду та як доказ підлягає дослідженню та оцінці судом на основі всіх наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності та взаємозв`язку (постанови Верховного Суду від 07 лютого 2022 року у справі № 759/3554/20,від 10 листопада 2023 року у справі № 401/1944/22, від 15 листопада 2023 року у справі № 932/2483/21).
Колегія суддів вважає, що наявний в матеріалах справи висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області від 23.04.2025 за № 107 не містить відомостей щодо наявності виключних обставин, які б свідчили про свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, чи наявності з боку батька загрози для дитини, її здоров`я та психічного розвитку, а тому колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано не враховано даний висновок. Крім того, вказаний висновок не містить доводів щодо відповідності застосування такого крайнього заходу інтересам дитини та необхідності у такий спосіб захисту її прав. 
У спірних правовідносинах, які стосуються вкрай чутливої сфери та долі дитини, інтереси якої превалюють над формальним тлумаченням норм права, питання про застосування крайнього заходу впливу на батьків - позбавлення батьківських прав - слід вирішувати у контексті кожної конкретної справи без формального та уніфікованого підходу лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, що мають значення для вирішення спору, та вивчення і дослідження усіх доказів як у сукупності, так і кожного доказу окремо.
Суд першої інстанції з`ясував фактичні обставини справи, дослідив та надав належну оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності та дійшов вірного висновку про відсутність підстав, передбачених частиною першою статті 164 СК України, для застосування до відповідача такого крайнього заходу, як позбавлення його батьківських прав.
Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ковальчука Андрія Олександровича, залишити без задоволення, а рішення  Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10 липня 2025 року, - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 29 квітня 2026 року.