П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/32570/25	

Перша інстанція: суддя Вовченко О.А.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді - Вербицької Н.В.,
суддів – Джабурії О.В.,
- Кравченка К.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2026 року у справі за адміністративним позовом за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, 

В С Т А Н О В И Л А :

25 вересня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо застосування обмеження граничного розміру виплати пенсії та застосування з 01.03.2025 коефіцієнтів, визначених постановою Кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2025 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з 01.03.2025 виплату пенсії без обмеження граничного розміру та без застосування коефіцієнтів, визначених постановою Кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2025 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану», а також виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугу років.
В обґрунтування позовної заяви ОСОБА_1 зазначив, що з 17.11.2006 він перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену довічно відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-XII у розмірі 82% від суми щомісячного заробітку. Основний розмір пенсії розраховувався з 82% грошового забезпечення. Зазначена позиція щодо відсоткового розрахунку підтверджена постановою Приморського районного суду м. Одеси у справі № 522/16558/15-а від 18 вересня 2015 року, яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду. Вказаним рішенням управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси зобов`язано здійснити перерахунок та виплату пенсії з 11 лютого 2015 року відповідно до вимог ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, що діяла на час призначення пенсії) та довідки Прокуратури Одеської області №325 від 30 березня 2015 року, виходячи з розрахунку 82% від середнього заробітку від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження граничного розміру та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугу років. Постановою Приморського районного суду м. Одеси у справі №522/6432/16-а від 18 травня 2016 року, яка набрала законної сили Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси повторно зобов`язано провести перерахунок пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 12.07.2001 року «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 82% від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження граничного розміру та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугу років.
На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/7185/21 та виконавчого листа від 19.07.2021 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області відділом з питань перерахунку пенсії проведено перерахунок пенсії позивача виходячи із розрахунку 82% суми місячної заробітної плати (на підставі довідки №325 від 19.10.2020) та встановлена довічно пенсія у сумі 50 675.02 гривен, однак фактично пенсія виплачувалась з обмеженням максимальним розміром.
Позивач наголосив, що з 01.03.2025 його пенсія перерахована у максимальному розмірі 23 610.00 грн у зв`язку з застосуванням коефіцієнтів відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2025, що він вважає протиправним та таким, що не враховує попередні судові рішення.
Відповідач заперечував проти задоволення позову, зазначаючи, що виплата пенсії із застосуванням коефіцієнтів, провадиться на підставі постанови № 1. Щодо обмеження пенсії позивача максимальним розміром відповідач жодних обґрунтувань не навів.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2026 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позовних вимог.
Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги. Зокрема, апелянт зазначає, що предметом спору у даній справі є дії відповідача під час здійснення перерахунку його пенсії з 01.03.2025 року із обмеженням максимальним розміром. Апелянт зазначив, що суд зробив помилку та вийшов за межі розгляду адміністративного позову, оскільки позивач просив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо застосування обмеження граничного розміру виплати пенсії та застосування з 01.03.2025 коефіцієнтів, визначених постановою Кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2025 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану». Апелянт наголосив, що обмеження максимальним розміром пенсії, які встановлені ст.2 Закону № 3668, порушують гарантовані Конституцією України права людини, зміст та обсяг яких не можуть бути звужені.
Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, у зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.2011 №1789ХІІ в розмірі 82%, починаючи з 17.11.2006 року.
Постановою Приморського районного суду м. Одеси у справі № 522/16558/15-а від 18 вересня 2015 року, яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду, зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси здійснити перерахунок та виплату пенсії з 11 лютого 2015 року відповідно до вимог ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, що діяла на час призначення пенсії) та довідки Прокуратури Одеської області №325 від 30 березня 2015року. виходячи з розрахунку 82% від середнього заробітку від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження граничним розміром та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугу років.
Постановою Приморського районного суду м. Одеси у справі №522/6432/16-а від 18 травня 2016 року, яка набрала законної сили, - Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси зобов`язано провести перерахунок пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакцiї вiд 12.07.2001 року «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру в розмірі 82 % від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження граничного розміру та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугу років.
Прокуратурою Одеської області на звернення позивача, надано довідку №325 від 19.10.2020 року про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій ОСОБА_1 , відповідно до якої розмір заробітної плати (грошового забезпечення) за нормами, чинними на 11.09.2020 за відповідною (прирівняною) посадою слідчого з ОВС, становить: посадовий оклад 37836,00 грн., надбавка за вислугу років (40%) 15134,40 грн., матеріальна допомога (для оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань) (1/12) 4414,20 грн., 4414,20 грн. Всього 61798,80 грн.
У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про здійснення перерахунку пенсії на підставі вищезазначеної довідки.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №951050843377 від 22.12.2020 р. здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з розрахунку 60% від середньомісячного заробітку у сумі 61798.80 грн. та призначили основний розмір пенсії від цього середнього заробітку у сумі 37079,28 грн. Та максимальний розмір пенсійної виплати встановлено з 01.01.2021 року - довічно у сумі 17690.00 грн. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.07.2021 року по справі № 420/7185/21, яке набрало законної сили, визнано протиправним та скасовано рішення № 951050843377 від 22.12.2020 року Головного управління Пенсійного фонду України відділу з питань перерахунку пенсій про перерахунок пенсії щодо відсоткового розміру та обмеження її граничного розміру; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01.12.2020 року перерахунок та виплату пенсії за вислугою років ОСОБА_1 з розрахунку 82% від суми місячної заробітної плати, яка визначена у довідці Одеської обласної прокуратури № 325 від y 19.10.2020 року про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, з урахуванням раніше проведених виплат; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул..Канатна,83, м. Одеса, 65107, код ЄДРПОУ 20987385) здійснити виплату ОСОБА_1 різниці між нарахованою після перерахунку та фактично отриманою пенсією з урахуванням довідки від № 325 від 19.10.2020 р. про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій;
Відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача та її підсумок склав 50675,02 грн.
З матеріалів справи вбачається, що виплата пенсії ОСОБА_1 , починаючи, щонайменше з 01.12.2020 року, проводилась з урахуванням законодавчо встановленого максимального розміру – 10 прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність.
Зокрема, розмір пенсії позивача до виплати становив з 01.12.2020 – 17 690 грн, з 01.01.2021 – 17690 грн, з 01.07.2021 – 18 540 грн, з 01.12.2021 – 19 340 грн, з 01.12.2022 – 20 930 грн, з 01.03.2024 – 23 610 грн, 01.03.2025 року склав 23610,00 грн (а.с.133-138).
Вважаючи протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо застосування обмеження граничного розміру виплати пенсії та застосування з 01.03.2025 коефіцієнтів, визначених постановою Кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2025 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану», позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що пенсія позивача правомірно обмежується відповідачем максимальним розміром. Крім того, суд виснував, що оскільки розмір пенсії позивача не перевищує максимальний, до нього не застосовуються коефіцієнти, передбачені постановою № 1.
Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Частиною першою статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ від 05.11.1991 у редакції, чинній до 01.10.2011 (на момент призначення пенсії позивачу) передбачалось, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.
Законом України від 08.07.2011 №3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" визначено, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про прокуратуру», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Так, 15.07.2015 набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII (далі Закон № 1697-VII), відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, зокрема, Закон №1789-XII, крім, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої ст.50-1, що втратили чинність з 15.12.2015.
З набранням чинності Законом № 1697-VII пенсійне забезпечення працівників прокуратури регулюється положеннями статті 86, за правилами частин першої, другої якої прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років. Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.
Відповідно до абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону №1697-VII максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Апелянт наполягає, що набуте ним право на отримання пенсії згідно зі статтею 50-1 Закону №1789-ХІІ не може бути звужене, а обмеження пенсії максимальним розміром на нього не розповсюджуються, оскільки перерахунок пенсії пов`язаний з переглядом розміру вже призначеної пенсії, а тому при визначенні розміру перерахованої пенсії не можна застосовувати законодавство, яке прийняте після призначення пенсії, крім випадків покращення становища особи, якій здійснюють такий перерахунок.
Колегія суддів звертає увагу, що в ключовими правовими питаннями є те, чи розповсюджуються на позивача встановлені Законом України від 8 липня 2011 року №3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (далі - Закон №3668-VI) та Законом №1697-VII обмеження розміру пенсії.
Подібні правовідносини неодноразово були предметом розгляду у Верховному Суді.
У постанові Верховного Суду від 21 грудня 2021 року (справа №580/5962/20), яка прийнята у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, Суд відступив від висновку, викладеного, зокрема у постанові Верховного Суду від 04.03.2021 у справі №589/3997/16-а у подібних правовідносинах та сформував правовий висновок, відповідно до якого пункт 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VI не скасовує обмеження максимального розміру пенсії, призначеної працівнику прокуратури до набрання чинності цим Законом, а встановлює особливе регулювання щодо застосування такого обмеження до осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом №3668-VI, і в яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір. Зокрема, шляхом надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту відповідності розміру пенсії максимальному розміру пенсії, - поширення на її розмір загальних правил щодо обмежень, установлених статтею 50-1 Закону №1789-ХІІ, а з 14.10.2014 - абзацом шостим частини п`ятнадцятої статті 86 Закону №1697-VII.
Внаслідок перерахунку пенсії позивача її розмір перевищив максимальний, а тому на спірні правовідносини поширюються положення абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону №1697-VII, які встановлюють обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. 
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові по справі № 580/5503/20 від 09 грудня 2024 року, по справі № 420/3345/22 від 29 липня 2025 року.
Колегія суддів звертає увагу, що правовідносини у цій справі цілком тотожні справі №580/5962/20 і колегія суддів не вбачає підстав для відступу від зазначених правових висновків.
На час виникнення спірних правовідносин стаття 50-1 Закону №1789-ХІІ відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону №1697-VII в частині перерахунку пенсії втратила чинність.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що на спірні відносини поширюються положення абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону №1697-VII, які встановлюють обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.
Щодо посилання апелянта на протиправні дії пенсійного органу щодо проведення нового перерахунку, то як вбачається з протоколу перерахунку пенсії, такі проведені у зв`язку із масовою індексацією заробітку, що є правомірним (а.с.139).
Щодо припущення позивача, що до розміру його пенсії пенсійним органом застосовуються приписи постанови № 1 від 3 січня 2025 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» то такі спростовуються протоколом перерахунку пенсії позивача від 01.03.2025 року та суттю постанови № 1, яка передбачає, що коефіцієнти зменшення застосовуються до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму. 
Разом із тим, як вірно встановлено судом першої інстанції, розмір пенсії позивача правомірно обмежено максимальним - 10 розмірів прожиткового мінімуму, без застосування коефіцієнтів, передбачених постановою № 1.
Щодо посилання апелянта на те, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.07.2021 року по справі № 420/7185/21 пенсійний орган перерахував пенсію позивачу, однак продовжував обмежувати їх максимальним розміром, то колегія суддів наголошує, що якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача при виконанні судового рішення порушено його права, свободи чи інтереси, то він повинен звертатися до суду в порядку статей 382, 383 КАС України (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), чи ініціювати питання про встановлення способу і порядку виконання судового рішення згідно ст. 378 КАС України, а не пред`являти новий адміністративний позов.
Побідна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові по справі № 560/981/24 від 17 березня 2026 року.
Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 30 вересня 2025 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України
Керуючись ст.ст.308,311, 312, 315,316,321,328 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2026 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий: Н.В.Вербицька
Суддя: О.В.Джабурія
Суддя: К.В.Кравченко