РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2026 року	селище Петрове	Справа № 941/126/26	
 		Провадження № 2/941/397/26	

Петрівський районний суд Кіровоградської області
в складі: головуючого судді - Больбот А. Ю.
за участю: секретаря судового засідання - Больбот Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Петрове Олександрійського району Кіровоградської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:
ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося до суду через систему «Електронний суд» із позовом про стягнення з  ОСОБА_1 заборгованості за договором № 482845-КС-006про надання кредиту від 11.04.2025 у розмірі 19810,00грн., а також судових витрат.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 11.04.2025 між ТОВ «БІЗПОЗИКА та  ОСОБА_1 укладено договір № 482845-КС-006 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
За умовами договору № 482845-КС-006 відповідачка отримала кредит у розмірі 7000,00 грн. строком на 113 дні (16 тижнів) зі стандартна процентною ставкою за кредитом - 1% в день (фіксована).
Відповідачка не виконує покладені на неї договором зобов`язання щодо своєчасності погашення кредиту та сплати нарахованих відсотків за користування кредитом. Внаслідок чого утворилася заборгованість по кредитному договору в сумі 19810,00 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 7000,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 7910,00 грн.; суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн.; суми заборгованості по відсотках відповідно до ст.625 ЦК України - 3500,00 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 1400,00 грн.
Ухвалою суду від 23.02.2026 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
11.03.2026 до Петрівського районного суду Кіровоградської області через систему «Електронний суд» від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву. У своєму відзиві відповідачка категорично заперечила проти позову вказавши, що тіло кредиту становить 7000,00 грн. тоді як вимога про стягнення 19810,00 грн. є актом лихварства та фінансового тиску. Також вказала на: кабальні умови - річна ставка за договором - 9787,38 %, що суперечить моральним засадам суспільства (ст.203 ЦК України) та принципам справедливості; незаконність нарахувань - згідно з постановою ВС № 444/9519/12, після закінчення строку договору (01.08.2025) нарахування відсотків має бути припинено. Усі нарахування після цієї дати є незаконними; порушення етики - позивач розголошував мої дані третім особам та ігнорував діалог про реструктуризацію. Прохала суд зменшити суму неустойки (штрафів, пені) до 0 грн. (ст.233 ЦК України).
Ухвалою суду від 12.03.2026 витребувано у АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» відомості щодо виписку банківської картки № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 та виписку про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № НОМЕР_1 , за період з 11.04.2025 (дата видачі кредиту) по 01.08.2025 (дата закінчення терміну кредитування).
14.03.2026 до Петрівського районного суду Кіровоградської області через систему «Електронний суд» від відповідачки надійшов доповнення до відзиву на позовну заяву, у яких відповідачка зазначила, що вона підтверджує факт отримання кредитних коштів та визнає суму основного боргу (тіло кредиту) у розмірі 7105,89 грн. Щодо нарахованих відсотків вважає, що такий розмір відсотків (1% на день / 365% річних) є неспівмірним, кабальним та таким, що порушує принципи справедливості, добросовісності та розумності (ст.3, ст.509 ЦК України). Щодо зменшення суми зазначила, що згідно з ч.3 ст.551 ЦК України, суд має право зменшити розмір неустойки, якщо вона значно перевищує розмір збитків. Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії воєнного стану споживач звільняється від відповідальності за прострочення (пені, штрафів).
23.03.2026 до Петрівського районного суду Кіровоградської області через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі, у яких остання вказала, що кредитодавець жодним чином не обмежував час на ознайомлення позичальника з умовами кредитного договору та правилами. Позичальник добровільно погодився з умовами кредитного договору та погодився його виконувати (що відповідає принципу свободи договору, який встановлений у статті 627 ЦК України). Протягом строку дії кредитного договору та/або після його закінчення позичальник не звернувся із заявою про розірвання кредитного договору та/або визнання кредитного договору недійсним в цілому або його окремих частин. Сума заборгованості відповідачки за кредитним договором після 01.08.2025 припинила нараховуватися, у зв`язку із закінченням строку дії кредитного договору.
23.03.2026 до Петрівського районного суду Кіровоградської області через систему «Електронний суд» від відповідачки надійшли заперечення на додаткові пояснення у справі вказавши на своє скрутне матеріальне становища та несправедливий розмір відсотків.
Ухвалою суду від 23.02.2026 про відкриття провадження у справі роз`яснено відповідачці порядок подання відзиву на позовну заяву та заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. 
Відповідно до ст.247 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Розглянувши справу, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд зазначає наступне.
ТОВ «БІЗПОЗИКА» 11.04.2025 направлено  ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір № 482845-КС-006 про надання кредиту. 
11.04.2025  ОСОБА_1 , прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договір № 482845-КС-006 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. 
Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено  ОСОБА_1 , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-7101, на номер телефону НОМЕР_2 (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. 
Таким чином, 11.04.2025 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та  ОСОБА_1 було укладено договір № 482845-КС-006 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
У своєму відзиві на позовну заяву відповідачка факт укладання з ТОВ «БІЗПОЗИКА договору № 482845-КС-006 та отримання кредиту не заперечує.
За умовами договору про надання кредиту № 482845-КС-006 від 11.04.2025 кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 7000,00 грн. на засадах строковості, платності, а позивальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом. Строк, на який надається кредит - 16 тижнів. Термін дії - до 01.08.2025. Комісія за надання кредиту - 1400,00 грн. Плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,00 % за кожен день користування кредитом.
За правилами ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 3 ст.203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Відповідно до положень ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст.628, 629 ЦК України).
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч.1 ст.638 ЦК України).
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч.2 ст.638 ЦК України).
За правилом ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до положень ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України).
Відповідно до положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст.1055 ЦК України).
Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст.3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.3 ст.11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону).
За правилами ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Згідно із ч.6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч.8 ст.11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Положеннями ст.12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог ? відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Надаючи оцінку зібраним доказам, суд судом встановлено, що договір позики був укладений та підписаний в електронній формі, такі дії сторін узгоджуються з вимогами ст.ст.6, 627 ЦК України та ст.ст.11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».
ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало відповідачці грошові кошти в розмірі 7000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку відповідачки № НОМЕР_3 , котру нею було вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті та що підтверджується довідкою ТОВ «ПРОФІТГІД» щодо здійснення переказу грошових коштів.
Факти належності банківської картки № НОМЕР_1 відповідачці та зарахування на неї 11.04.2025 кредитних коштів у розмірі 7000,00 грн. підтверджуються інформацією АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» від 07.04.2026 № Е/2713-В та випискою про рух коштів, наданими на виконання ухвали суду від 12.03.2026.
Як вбачається з розрахунку заборгованості від 09.01.2026 по кредитного договору
№ 482845-КС-006, ТОВ «БІЗПОЗИКА» здійснювало нарахування процентів за ставкою 1 % по 01.08.2025 включно, тобто в межах умов передбачених кредитним договором № 482845-КС-006, а отже твердження відповідачки про незаконність нарахування позивачем відсотків після закінчення строку договору не знайшли свого підтвердження.
Щодо твердження відповідачки про надмірний розмір реальної річної процентної ставки суд зазначає, що значення реальної річної процентної ставки не є розміром процентної ставки, за яким розраховується плата за отриманим кредитом.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» реальна річна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом, виражені у процентах річних від загального розміру виданого кредиту.
Як встановлено судом проценти за кредитом нараховані позивачем в межах строку дії договору по 01.08.2025 та за передбаченою договором ставкою - 1 % в день.
Таким чином, позивачем доведено належними та допустимими доказами у контексті вище перелічених норм законодавства щодо виникнення між позивачем та відповідачкою зобов`язальних правовідносин на умовах, зазначених позивачем, надано докази щодо відсоткової ставки за користування кредитними коштами, строків їх повернення, а тому позовні вимоги щодо повернення суми прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 7000,00 грн., суми прострочених платежів по процентах у розмірі 7910,00 грн. та суми прострочених платежів за комісією у розмірі 1400,00 грн., що разом складає 16310,00 грн., є обґрунтованими.
Щодо нарахування заборгованості по відсотках відповідно до ст.625 ЦК України у розмірі 3500,00 грн. суд зазначає наступне.
Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Проте, пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому його дія неодноразово продовжувалася.
Оскільки проценти річні згідно ст.625 ЦК України нараховані у період дії в Україні воєнного стану, то відповідачка на підставі п.18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України.
Отже, підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме, про стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованість за договором № 482845-КС-006 про надання кредиту від 11.04.2025 у розмірі 16310,00 грн. (7000,00 грн. тіло кредиту + 7910,00 грн. нараховані відсотки + 1400,00 грн. комісія за видачу кредиту), а щодо стягнення суми заборгованості по відсотках відповідно до ст.625 ЦК України у розмірі 3500,00 грн. належить відмовити.
Щодо розподілу судових витрат між сторонами.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи висновок суду про часткове задоволення позову, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати у виді судового збору в розмірі 2191,95 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (16310,00 грн. ? 19810,00грн. ? 100 % = 82,33 % задоволених позовних вимог; тому 2662,40 грн. судового збору ? 82,33 % = 2191,95 грн..)
Керуючись ст.ст.2, 4, 12, 13, 76-81, 223, 258-259, 263-265, 268, 273, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (код ЄДРПОУ: 41084239, місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411) заборгованість за договором № 482845-КС-006 про надання кредиту від 11.04.2025 у розмірі 16310,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (код ЄДРПОУ: 41084239, місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411) витрати зі сплати судового збору у сумі 2191,95 гривень.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після відмови у відкритті апеляційного провадження, повернення апеляційної скарги, залишення її без розгляду, ухвалення іншого рішення, яким закінчується апеляційне провадження.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Повний текст рішення складено 15.05.2026.

Суддя А.Ю. Больбот