Справа № 991/2892/22
Провадження № 1-кп/991/35/24

УХВАЛА
про відмову у тимчасовому доступі до речей і документів

4 червня 2026 року	місто Київ	

Суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_12 про тимчасовий доступ до речей і документів, подане у кримінальному провадженні № 52017000000000636 про обвинувачення:
ОСОБА_17 за ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 364 КК України;
ОСОБА_18 за ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 364 КК України;
ОСОБА_19 за ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 364 КК України;
ОСОБА_20 за ч. 1 ст. 255, ч. 2, 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212, ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 364 КК України;
ОСОБА_21 за ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 364 КК України;
ОСОБА_22 за ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 364 КК України.

(1) Короткий виклад змісту поданого клопотання 
На розгляді суду перебуває обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні.
До суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_12 про тимчасовий доступ до речей і документів.
Вказує, що 03.11.2017 на ім`я заступника керівника ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ) подано службову записку детективом, у якій вказано: «мною отримано відомості про громадян України з оточення ОСОБА_17 , які працюють на останнього …, а саме: ОСОБА_23 … за наявними даними контактує з представниками митних та податкових органів …».
У зв`язку з відсутністю відомостей, на підставі яких було складено службову записку та в подальшому використовувались стороною обвинувачення при звернення до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій (далі - НСРД) від 20.11.2017 у сторони захисту залишаються сумніви щодо належних підстав для ініціювання подання такого клопотання. В цьому випадку порушується один з обов`язкових елементів принципу верховенства права - заборона свавілля, відповідно до якого органи державної влади повинні діяти неупереджено та виключно в рамках, встановлених законодавчими приписами.
20.11.2017 сторона обвинувачення звернулася з клопотанням про надання дозволу на проведення НСРД. У клопотанні зазначено - «… обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_17 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення є службова записка № 0434/25830-0434-кп від 04.10.2017 та № 0415896-05 від 03.11.2017 … наявні достатні підстави вважати, що розмови ОСОБА_17 або інші звуки, рухи, дії, пов`язані з його діяльністю».
У своєму клопотанні захисник просить надати тимчасовий доступ до документів, які стали підставою для складання 03.11.2017 службової записки вих № 04/15896-04 детективом НАБУ та які використовувалися стороною обвинувачення для звернення до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на проведення НСРД від 20.11.2017.
Така інформація дозволить більш аргументовано обстоювати свої твердження про штучне створення стороною обвинувачення події кримінального правопорушення та відсутність підстав для звернення до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на проведення НСРД.
(2) Позиції учасників кримінального провадження
У судовому засіданні сторона захисту підтримала подане клопотання з підстав, викладених у ньому. Захисник просив надати йому тимчасовий доступ до вказаних речей і документів.
Особа, у володінні якої знаходяться речі та документи, тимчасовий доступ до яких просить надати захисник, у судове засідання не з`явилася.
До суду надійшли письмові заперечення представника НАБУ ОСОБА_24 . Указує, що клопотання захисника є необґрунтованим, подане без дотримання вимог кримінального процесуального закону та не підлягає задоволенню. Захисником не визначено конкретні речі та документи до яких запитується тимчасовий доступ. А тому, просив відмовити у задоволенні клопотання. 
(3) Мотиви, з яких виходив суд під час вирішення клопотання
Дослідивши клопотання та копії матеріалів, якими захисник обґрунтовує свої доводи, заслухавши доводи сторін, суд доходить наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 та п. 5 ч. 2 ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) тимчасовий доступ до речей і документів є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 159 КПК тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Сторони кримінального провадження мають право звернутися до суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів (ч. 1 ст. 160 КПК). Стороною кримінального провадження з боку захисту є, зокрема, обвинувачений та його захисник (п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК).
Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:
- перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;
- самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;
- не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю. Якщо ж вони містять таку таємницю, сторона має довести можливість використання цих відомостей як доказів, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів (ч. 6 ст. 163 КПК).
Для оцінки потреб досудового розслідування суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються (частини 5 та 6 ст. 132 КПК).
Отож, з аналізу загальних норм застосування заходів забезпечення кримінального провадження та спеціальних норм, що регулюють, встановлюють порядок тимчасового доступу до речей та документів вбачається, що його можливо застосувати, якщо:
1) отримати документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, неможливо без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження;
2) ці документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної особи;
3) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;
4) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо ж вони її містять, сторона кримінального провадження має довести можливість використання цих відомостей як доказів, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів.
У процесі вирішення вказаних питань, суд доходить висновку, що захисником не доведено, що документи, доступ до яких він просить надати тимчасовий доступ перебувають або можуть перебувати у володінні НАБУ, а також що вони мають суттєве значення.
У своєму клопотанні захисник просить надати йому тимчасовий доступ до - «документів, які стали підставою для складання 03.11.2017 службової записки вих № 04/15896-04 детективом НАБУ та які використовувалися стороною обвинувачення для звернення до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на проведення НСРД від 20.11.2017».
З указаного вбачається, що захисником не визначено конкретні речі та документи, до яких запитується тимчасовий доступ, не зазначено їх найменування, реквізити, форму існування, час створення, місце зберігання.
Фактично клопотання зводиться до надання доступу до абстрактного масиву документів (які можуть існувати, а можуть і не існувати).
Правова природа інституту тимчасового доступу до речей і документів полягає у забезпеченні можливості сторонам кримінального провадження збирати докази, а не пошуку невідомих відомостей.
Отож, захисником не доведено, що такі документи перебувають або можуть перебувати у володінні НАБУ.
При цьому, у своєму клопотанні, захисник по суті ставить за мету перевірити чи обґрунтовано слідчі судді на стадії досудового розслідування давали дозвіл на проведення НСРД у цьому кримінальному провадженні.
Захисником не доведено, що такі документи мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
З огляду на абстрактність документів, доступ до яких просить захисник, суд не може оцінити в даному випадку, чи можуть такі документи містити охоронювану законом таємницю. І якщо такі документи містять таку таємницю, то захисник має додатково довести можливість використання таких відомостей як доказів та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів.
А тому, клопотання захисника ОСОБА_12 про тимчасовий доступ до речей і документів задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, суд постановив:

- у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_12 про тимчасовий доступ до речей і документів, подане у кримінальному провадженні № 52017000000000636 відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.

Суддя           ОСОБА_1