Великоолександрівський районний суд Херсонської області 

Справа № 650/3015/26
 
провадження № 2/650/3283/26

Р І Ш Е Н Н Я
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 
22 травня 2026 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області 
в складі: головуючого Сікори О.О.,
за участю секретаря Завістовської Л.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Велика Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 представник позивача ОСОБА_2 до ТЯГИНСЬКОЇ СІЛЬСЬКОЇ РАДИ про визнання права власності,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позову зазначив, що позивач є власником вказаного житлового будинку, правовстановлюючій документ на який втрачено, тому позивач не може оформити право власності на будинок, з причини відсутності належних правовстановлюючих документів, які немає змоги відновити оскільки оригінали втрачені під час окупації. 
Отже, оскільки у встановленому законом порядку позивач не може оформити свої права через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, він змушений звернутися до суду з даним позовом.
На судове засідання позивач не з`явився надав заяву про розгляд справи за його відсутності.
На судове засідання представник відповідача не з`явився.
Дослідивши надані суду письмові докази, а також проаналізувавши наведені позивачем доводи, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке.
ОСОБА_1 є власницею житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 згідно свідоцтва про право на спадщину по заповіту від 22 грудня 1987 року виданого державним нотаріусом Бериславської ДНК Бабченко М.Д., який було набуто у власність в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 .
На даний час позивач, через втрату правовстановлюючого документу не має можливості зареєструвати право власності в порядку встановленому законодавством до ДРРП на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .
Відповідно до довідки Тягинської сільської ради №250 від 06.05.2026 ОСОБА_1 є власницею житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 згідно свідоцтва про право на спадщину по заповіту від 22 грудня 1987.
Крім того, ОСОБА_1 також зазначено як головою домогосподарства згідно з погосподарського обліку за адресою АДРЕСА_1 .
Також відповідно до довідки ради ОСОБА_1 є власницею земельної ділянки з кадастровим номером 6520687100:01:067:0007 площею 0, 1843 га (02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою АДРЕСА_1 .
Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку виданого 31.12.2009 на підставі рішення Тягинської сільської ради №254 від 12 грудня 1993 року позивач є власником земельної ділянки з кадастровим номером 6520687100:01:067:0007 площею 0, 1843 за адресою АДРЕСА_1 , цільове призначення 02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).
Крім того, копією погосподарської книги (2а) за адресою АДРЕСА_1 підтверджується, що саме позивач є головою домогосподарства та в ній зазначені члени її сім`ї.
Зареєстроване місце проживання позивача за адресою АДРЕСА_1 .
Після початку повномасштабного вторгнення військами країни-агресора та через тимчасову окупацію села Тягинка Бериславської територіальної громади Бериславського району Херсонської області позивач був вимушений евакуюватись із зазначеного населеного пункту, в зв`язку з чим правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок було втрачено.
Позивач позбавлений можливості вирішити питання по відновленню правовстановлюючого документа в позасудовому порядку, у той час як житловий будинок з будівлями і спорудами був придбаний на законних підставах, нікому іншому не проданий, не передарований, заборони на відчуження (арешти) зазначеного об`єкту нерухомості відсутні, зазначений об`єкт нерухомості не перебуває в іпотеці. 
Відповідності до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. 
Відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. 
Відповідно до частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Таким чином, системний аналіз наведених положень закону та наданих судами вищих інстанцій роз`яснень дозволяє дійти висновку, що право особи, яка володіє нерухомим майном, втім не може підтвердити своє право власності на нього перед третіми особами, може бути захищене шляхом визнання за нею такого права в судовому порядку. Аналізуючи фактичні обставини справи, а також положення діючого на момент набуття позивачем права на спірний будинок, суд дійшов висновку про належність на праві власності позивачу вказаного житлового будинку, оскільки його було набуто у встановленому законом порядку та не вбачається підстав для припинення такого права на момент розгляду справи.          Підставою звернення позивача до суду є неможливість доведення перед компетентним органом, свого права власності на вказаний будинок.   Обраний позивачем спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин. 
Ухвалюючи рішення, суд врахував, що при такому вирішенні спору буде досягнуто справедливий баланс інтересів як позивача, який на законних підставах володіє належним йому нерухомими майном, проте не може це право підвередити перед третіми особами, а отже реалізувати свої пов`язані із цим похідні права, так і відповідача, який не заперечував проти задоволення позовних вимог. 
Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої та частини третьої статті 141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору суд покладає на позивача, враховуючи при цьому, що право останнього не було невизнане неправомірними діями або бездіяльністю відповідача, вирішення вимоги позову не віднесено до його компетенції, відповідачем позовні вимоги не заперечувалися з приводу підстав та предмету позову.
З урахуванням викладеного та керуючись статтями 12, 13, 141, 200, 209, 259, 263 – 265, ЦПК України, Великоолександрівський районний суд Херсонської області,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 представник позивача ОСОБА_2 до ТЯГИНСЬКОЇ СІЛЬСЬКОЇ РАДИ про визнання права власності – задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: _____________ О.О. Сікора