Справа №359/10680/25
Провадження №2/359/1312/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2026 р.           м. Бориспіль 
Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді    Чирки С.С.,
при секретарі судового засівання  Кривохижі О.М. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Сімакова Наталія Сергіївна про визнання частки в порядку спадкування

ВСТАНОВИВ:
У вересні 2025 року позивач звернувся з позовом до суду, в обґрунтування якого зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 46 років помер ОСОБА_4 04 вересня 2020 року приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області, заведено спадкову справу №9-2020 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 . До складу спадщини після смерті спадкодавця увійшли 3 (три) об`єкти нерухомого майна, а саме 1/2 частка житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, що належала спадкодавцю на праві приватної спільної часткової власності та земельні ділянки з кадастровими номерами 3220886703:05:013:0067 та 3220886703:05:013:0068, право власності на які належали ОСОБА_3 (далі-Відповідач 2) та спадкодавцю на праві приватної спільної сумісної власності. Спадщину за законом прийняли: мати померлого ОСОБА_2 (відповідач 1) та син померлого ОСОБА_1 (Позивач), з урахуванням частки, від якої відмовились дружина померлого ОСОБА_5 на користь позивача. 25 липня 2025 року позивач в собі представника за довіреністю та відповідач 1 звернулись до Третьої особи із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на належне спадкодавцеві майно. 25 липня 2025 року приватним нотаріусом видано позивачу та відповідачу 1 свідоцтво про право на спадщину: позивачу на 1/3 частки у праві власності на житловий будинок з відповідною частиною надвірних будівель і споруд; відповідачу 1 на 1/6 частки у праві власності на вказаний житловий будинок з відповідною частиною надвірних будівель і споруд. Натомість, приватним нотаріусом відмовлено Позивачу та Відповідачу 1 у вчиненні нотаріальних дій – видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, на інше належне спадкодавцю майно. Постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій обґрунтована тим, що за життя померлого ним і іншим співвласником, не укладався договір про визначення часток у праві спільної власності на земельні ділянки та документи, які б підтвердили факт визначення частки померлого у спільному майні (договір про визначення часток у спільній власності, рішення суду щодо визначення часток, рішення про виділ з майна, що є у спільній власності тощо) не надавалися, а тому встановити склад спадкового майна не вбачається можливим. 
Позивач просив суд визначити, що 1/3 частка в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер 3220886703:05:013:0067 та земельну ділянку площею 0,2121 га, кадастровий номер 3220886703:05:013:0068 в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4 , належить ОСОБА_1 . 
Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі та вирішеного розгляд проводити у порядку загального позовного провадження. 
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 листопада 2025 року, витребувано від приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Сімакової Н.С. належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 . Закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.
Сторони та їх представники у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Під представника позивача надійшла заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Від представників відповідача надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнали, не заперечили проти задоволення позову. Третя особи просила проводити розгляд справи без її участі. 
Дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що  ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належала земельна ділянка площею 0,25 га, кадастровий номер 3220886703:05:013:0067, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 02.09.2013 року індексний номер 8807647. 
Також, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належала земельна ділянка площею 0,2121 га, кадастровий номер 3220886703:05:013:0068, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 26.05.2020, актовий запис № 479 від 26.05.2020.
04 вересня 2020 року приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Сімаковою Н.С., заведено спадкову справу №9-2020 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , що підтверджується Витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 61540827 від 04.09.2020 року.
Із заявою про прийняття спадщини звернувся син померлого ОСОБА_1 , мати померлого ОСОБА_2 .
Дружина померлого ОСОБА_5 звернулась із заявою за №24 від 24.09.2020 року у якій відмовилась від належної їй частки у спадщині на користь сина ОСОБА_1 . 
25 липня 2025 року приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Сімаковою Н.С. видано свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 на 1/3 частки у праві власності на житловий будинок з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, 1946 року побудови, загальною площею – 51,0 кв.м., житловою площею -19,2 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , розташованого на земельній ділянці площею 0,25 га, кадастровий номер 3220886703:05:013:0067.
Також, 25 липня 2025 року приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Сімаковою Н.С., видано свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_2 на 1/6 частки у праві власності на житловий будинок з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, 1946 року побудови, загальною площею – 51,0 кв.м., житловою площею -19,2 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Натомість, постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій вище вказаним приватним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, на: 1/2 частки земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер 3220886703:05:013:0067, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; 1/2 частки земельної ділянки площею 0,2121 га, кадастровий номер 3220886703:05:013:0068, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . 
За ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна сумісна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Матеріали справи не містять відомостей, що за життя ОСОБА_4 з іншим співвласником укладали договір про визначення часток у праві спільної сумісної власності на земельні ділянки. З огляду на викладене презюмується, що частки Спадкодавця та Відповідача 2 є рівними. Отже частки Спадкодавця у праві спільної сумісної власності на земельні ділянки, що є об`єктами спадкування складають 1/2 частки.
Наведений висновок узгоджується з п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.
Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).
Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно до 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч. 1 ст. 355, ч. 1 ст. 357 Цивільного України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Згідно з 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Відповідно до ч. 1 ст. 86 Земельного кодексу України (далі – ЗК України) земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).
За положеннями ч. ч. 4, 5 ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.
Відповідно до частини першої статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.
Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.
У постанові від 5 березня 2020 року у справі № 495/9579/16-ц Верховний Суд зробив наступний висновок «право власності спадкоємця на земельну ділянку починається не з моменту смерті спадкодавця (відкриття спадщини), а з моменту набуття права власності на земельну ділянку на підставі прийняття спадщини.» 
Судом встановлено, що спірні земельні ділянки належали ОСОБА_4 та ОСОБА_3 саме на праві спільної сумісної власності, тобто без визначення часток кожного із співвласників. При цьому матеріали справи не містять доказів того, що між співвласниками за життя ОСОБА_4 існувала домовленість про інший розмір часток, укладався договір про визначення часток у спільній сумісній власності, здійснювався поділ земельних ділянок або виділ частки, чи що розмір часток був визначений судовим рішенням.
За таких обставин, з урахуванням положень ст. 370 ЦК України та ст. 89 ЗК України, суд приходить до висновку, що частки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на земельні ділянки є рівними, тобто кожному з них належало по 1/2 частці у праві власності на кожну із земельних ділянок.
Саме ця 1/2 частка, яка належала ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 3220886703:05:013:0067 та 3220886703:05:013:0068, увійшла до складу спадщини після його смерті та підлягає спадкуванню на загальних підставах відповідно до ст. 1226 ЦК України.
З матеріалів спадкової справи вбачається, що спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 були його син ОСОБА_1 , мати ОСОБА_2 та дружина ОСОБА_5 . При цьому дружина спадкодавця ОСОБА_5 подала заяву про відмову від належної їй частки у спадщині на користь сина спадкодавця — ОСОБА_1 .
Відтак, у разі спадкування належної спадкодавцю 1/2 частки у праві власності на спірні земельні ділянки, частка кожного зі спадкоємців першої черги становила б по 1/6 частці у праві власності на кожну земельну ділянку. Однак з урахуванням відмови дружини спадкодавця від спадщини на користь позивача, до ОСОБА_1 переходить як його власна спадкова частка, так і частка, від якої на його користь відмовилась ОСОБА_5 .
Таким чином, розмір спадкової частки ОСОБА_1 у праві власності на кожну зі спірних земельних ділянок становить 1/3 частку, що складається з його частки як спадкоємця за законом та частки, від якої на його користь відмовилась дружина спадкодавця.
Суд також враховує, що приватним нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірні земельні ділянки саме з тієї підстави, що за життя спадкодавця не було визначено його частку у праві спільної сумісної власності, а документи, які б підтверджували розмір такої частки, нотаріусу не надавалися. Отже, позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку без судового визначення відповідної частки.
Крім того, відповідачі позовні вимоги визнали, проти їх задоволення не заперечували. Визнання позову відповідачами не суперечить вимогам закону, відповідає встановленим судом обставинам справи та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому, з урахуванням положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд приймає таке визнання позову.
Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач довів належними та допустимими доказами факт належності спадкодавцю ОСОБА_4 1/2 частки у праві спільної сумісної власності на спірні земельні ділянки, факт прийняття ним спадщини, а також розмір спадкової частки, яка перейшла до нього після смерті спадкодавця.
За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню шляхом визначення за ним права на 1/3 частку у праві власності на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер 3220886703:05:013:0067, та на 1/3 частку у праві власності на земельну ділянку площею 0,2121 га, кадастровий номер 3220886703:05:013:0068, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 . 
Керуючись ст.ст. 316, 317, 319, 321, 355,357, ЦК України, 368, 1217,1218, 259,354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Сімакова Наталія Сергіївна про визнання частки в порядку спадкування задовольнити.
Визначити, що 1/3 частка в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер 3220886703:05:013:0067, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4 , належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 . 
Визначити, що 1/3 частка в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,2121 га, кадастровий номер 3220886703:05:013:0068, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4 , належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 13 квітня 2026 року.

Суддя Чирка С.С.