Справа № 729/1793/25
2/729/144/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

17 квітня 2026 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі :
головуючої судді Кузюри В.О.
секретаря Ященко Л.В.
за участі позивача ОСОБА_1 
представника позивача ОСОБА_2 
відповідача ОСОБА_3 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бобровиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Бобровицька міська об`єднанана територіальна громада в особі Бобровицької міської ради Чернігівської області, про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок та визнання права власності на нерухоме майно, 

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом до ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок та визнання права власності на нерухоме майно.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4 . 
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_5 . 
Батьки проживали та були зареєстровані до дня смерті в житловому будинку в АДРЕСА_1 . Разом з ними також проживав позивач, з моменту народження та до ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
У 1984 році, отримавши паспорт, він був зареєстрований в даному будинку 04.07.1984 року. В період з 23.08.1984 р. по 29.03.1988 р. позивач ОСОБА_1 був знятий з реєстрації , оскільки навчався в радгосп-технікумі та з 1985 р. по 1987 р. перебував на військовій службі. Проте, 29.03.1988 року знову зареєстровався у даному будинку. Будинок мав статус колгоспного двору. Отже, ОСОБА_1 та його батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , мали право на житловий будинок з господарським будівлями та спорудами за вищезазначеною адресою, по 1/3 частині кожний, як члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Брат позивача, ОСОБА_3 , був виписаний з будинку 22.09.1986 року та проживав за іншою адресою.
06.11.2000 року виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , згідно якого власниками даного будинку є ОСОБА_4 - 1/2 частина будинку, та ОСОБА_5 - 1/2 частина будинку. Дане свідоцтво видане на підставі рішення виконавчого комітету Петрівської с/ради № 81 від 18.10.2000 року.
Після смерті батька позивача, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , була заведена спадкова справа № 190/2023 в Бобровицькій державній нотаріальній конторі Чернігівської області. Із заявами про прийняття спадщини за законом звернулися його сини: позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 . Дружина спадкодавця (мати позивача) ОСОБА_5 прийняла спадщину, так як постійно на день смерті проживала зі спадкодавцем та не відмовилася від прийняття спадщини.
Після смерті матері позивача, ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , в Бобровицькій державній нотаріальній конторі також заведена спадкова справа. Із заявами про прийняття спадщини за законом звернулися сини: позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
Вважаючи, свідоцтво про право власності на житловий будинок незаконним та таким, що порушує права позивача, оскільки видане двом власникам будинку, його батькам по частині, та не враховано його право на частину будинку, позивач звернувся до архівного відділу Ніжинської районної державної адміністрації Чернігівської області та отримав відповідь про те, що в протоколі № 10 засідання виконавчого комітету від 18 жовтня 2000 року Петрівської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області не виявлено рішення № 81 про надання у власність та видачу свідоцтва про право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Згідно копії архівного рішення виконавчого комітету від 18 жовтня 2000 року Петрівської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області № 44 про оформлення прав приватної власності на житлові будинки громадян с. Петрівки Петрівської сільської ради Бобровицького району рішення про передачу у власність громадянам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відсутнє.
На підставі викладеного, позивач просить визнати недійсним свідоцтво про право власності на житловий будинок, що розташований АДРЕСА_1 , видане 06.11.2000 року виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області на підставі рішення виконавчого комітету Петрівської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області № 81 від 18.10.2000 року, та скасувати запис про державну реєстрацію права власності на житловий будинок по 1/2 частині за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в реєстровій книзі №2 за реєстром № 258 та визнати за ним право власності на 1/3 частину житлового будинку, що розташований АДРЕСА_1 , як за членом двору, який до 15.04.1991 року не втратив право на частку в його майні.
Присутні у судовому засіданні позивач та його представниця, адвокат Зазимко Є.Г., позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. 
Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог. До суду 02.12.2025 року подав відзив в якому пояснив, що його брат (позивач) хоч і проживав станом на 15.04.1991 року у АДРЕСА_1 , з якого виписався у 1992 році, проте участі в утриманні будинку не приймав, а тому він не має права на його частку. ОСОБА_3 вважає, що свідоцтво про право власності на житловий будинок, що розташований АДРЕСА_1 , видане 06.11.2000 року виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області на підставі рішення виконавчого комітету Петрівської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області № 81 від 18.10.2000 року є законним і підстав для визнання його недійсним немає. Відповідач постійно брав участь в утриманні та обслуговуванні будинку. Також зазначив, що Бобровицьким районним судом Чернігівської області було розглянуто справу № 729/252/25 та задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , яке ОСОБА_3 оскаржив та рішенням апеляційного суду Чернігівської області в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено, тому вважає, що даний спір вже вирішений,тому просив закрити провадження по справі.
23.12.2025 року від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив в якій він просив відмовити в задоволенні клопотання про закриття провадження по справі та позов задовольнити.
17.03.2026 року від ОСОБА_3 надійшло заперечення на відповідь на відзив в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог та закрити провадження по справі.
Представник третьої особи Бобровицької міської об`єднаної територіальної громади в особі Бобровицької міської ради Чернігівської області у судове засідання не з`явився, надали до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника. 
Заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази, оцінивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов належить задовольнити з таких підстав.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 померли ІНФОРМАЦІЯ_1 та 30.05.2003 року відповідно, що засвідчено копіями свідоцтв про смерть, (а.с.32, 33).
Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.34).
Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.70).
Згідно копії свідоцтва про право власності на житловий будинок від 06.11.2000 року, виданого виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, житловий будинок, що розташований у АДРЕСА_1 , належить 1/2 частина - ОСОБА_4 та 1/2 частина ОСОБА_5 . Вказане свідоцтво видане на підставі рішення виконавчого комітету Петрівської с/ради № 81 від 18.10.2000 року (а.с.12).
Довідками № 868 та № 870 КП «Ніжинського міжміського бюро технічної інвентаризації» від 20.12.2023 року підтверджується, що житловий будинок в АДРЕСА_1 , зареєстрований на праві власності за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по 1/2 частині за кожним на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок виданого 06.11.2000 р. виконавчим комітетом Петрівської с/ради № 81 від 18.10.2000 року і записано до реєстрованої книги 2 за реєстровим №258 (а.с.14,15).
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 410221791 від 29.01.2025 року вбачається, що відомості про реєстрацію права власності на житловий будинок розташований в АДРЕСА_1 відсутні (а.с.13).
Згідно повідомлення архівного відділу Ніжинської районної державної адміністрації Чернігівської області від 31.12.2024, у протоколі № 10 засідання виконавчого комітету від 18 жовтня 2000 року Петрівської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, рішення № 81 про надання у власність та видачу свідоцтва про право власності на житловий будинок у АДРЕСА_1 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не виявлено (а.с.16).
Як вбачається із копії архівного рішення виконавчого комітету Петрівської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області від 18.10.2000 року № 44 «Про оформлення прав приватної власності на житлові будинки громадянам села Петрівка Петрівської сільської ради Бобровицького району, рішення про передачу у власність громадянам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відсутнє (а.с.17).
З інформації, що міститься у довідці від 06.10.2025 року № 44 виданій Петрівським старостинським округом Бобровицької міської ради Чернігівської області, видно, що станом на 15.04.1991 року у житловому будинку, який розташований в АДРЕСА_1 , були зареєстровані ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (а.с.24).
Довідкою від 07.10.2025 року № 47 виданою Петрівським старостинським округом Бобровицької міської ради Чернігівської області підтверджується, що згідно даних по господарської книги № 4 за 1991-1995 року, ОСОБА_4 дійсно був головою домогосподарства розташованого в АДРЕСА_1 . За даною адресою також були зареєстровані: дружина ОСОБА_5 , син ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.25).
Відповідно до копії диплому НОМЕР_1 , ОСОБА_1 з 1984 року навчався у Прилуцькому радгоспі-технікумі, а з 1985 року по 1987 роки проходив військову службу, що підтверджується копією військового квиткаНУ № НОМЕР_2 (а.с.26, 27-31).
Згідно витягів про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 23.06.2023 року, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 та 30.05.2023 року ОСОБА_5 заведено спадкові справи 190/2023 та 191/2023 (а.с.37-38).
Відповідно до копії диплому НОМЕР_3 реєстраційний № 171, ОСОБА_3 з 1988 року по 1990 рік навчався у Херсонській спеціальній середній школ міліції МВС СССР (а.с.53) , був знятий з реєстрації в АДРЕСА_1 і згідно домової книги більше не був зареєстрований в даному будинку.
Згідно повідомлення Бобровицької державної нотаріальної контори від 05.12.2024 року № 1829, № 1830, з яких вбачається, що після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заведені спадкові справи, спадкоємцями за законом яких є ОСОБА_8 та ОСОБА_1 (а.с.54,55).
Копію довідки № 832 КП «Ніжинського міжміського бюро технічної інвентаризації» від 22.11.2024 року житловий будинок в АДРЕСА_1 , зареєстрований на праві власності за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по 1/2 частині за кожним на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок виданого 06.11.2000 р. виконавчим комітетом Петрівської с/ради на підставі рішення № 81 від 18.10.2000 року(а.с.63).
Згідно копії рішення № 81 від 18.10.2000 надано у власність та видано свідоцтва про право власності на житловий будинок у АДРЕСА_1 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.67).
Рішенням про відмову в проведенні реєстраційних дій № 83794500 від 17.03.2026 року ОСОБА_1 відмовлено у проведенні реєстраційних дій у зв`язку з тим що в наданому заявником свідоцтві про право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 та зареєстрованому в Ніжинському МБТІ 06.11.2000 року відсутні дані про ОСОБА_1 , як співвласника та про технічні характеристики житлового будинку(.а.с.144).
Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 4 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів у визначені Законом способи захисту.
Згідно ст. 127 ЦК УРСР, до відносин сумісної власності господарств громадян, які займалися індивідуальною трудовою діяльністю у сільському господарстві застосовуються правила ст. 121-126 ЦК УРСР (що регулюють відносини колгоспного двору).
Частинами першою, другою статті 120 ЦК УРСР передбачено, що майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.
Відповідно до частини другої статті 123 ЦК УРСР, розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.
Як випливає із змісту ст. 126 Цивільного кодексу Української РСР, працездатний член колгоспного двору втрачає право на частку в майні двору, якщо він не менше трьох років підряд не брав участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Це правило не застосовується, якщо член двору не брав участі у веденні господарства в зв`язку з призовом на строкову військову службу, навчанням в учбовому закладі або хворобою.
Як роз`яснено у пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.
У судовому засіданні було встановлено, що, ОСОБА_1 з 1984 року навчався у Прилуцькому радгосп-технікумі, а з 1985 року по 1987 роки проходив військову службу. Технікум закінчив 25 квітня 1990 року та повернувся на проживання в с. Петрівка Ніжинського району Чернігівської області, де і був зареєстрований в будинку по АДРЕСА_1 з 15 травня 1990 року по 09 січня 1992 року. Таким чином, станом на 15.04.1991 року позивач мав право на частку у майні колгоспного двору, а тому виконком Петрівської с\ради не мав підстав для прийняття рішення про оформлення права приватної власності на будинок по АДРЕСА_1 та видачі свідоцтва про право власності лише батькам позивача, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Статтею 328 ЦК передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Отже, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, є належними і допустимими, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.13, 80,81, 259, 263-265,268, 352 ,354 ЦПК України , суд ,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Бобровицька міська об`єднанана територіальна громада в особі Бобровицької міської ради Чернігівської області про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок та визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.
Визнати недійсним свідоцтво про право власності на житловий будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , видане 06.11.2000 року виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області на підставі рішення виконавчого комітету Петрівської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області № 81 від 18.10.2000 року, та скасувати запис про державну реєстрацію права власності на житловий будинок за вищезазначеною адресою по 1/2 частині за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в реєстровій книзі №2 за реєстром № 258.
Визнати за ОСОБА_1 , право власності на 1/3 частину житлового будинку загальною площею 79,6 кв.м, житловою площею 42,9 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , як за членом двору, який до 15.04.1991 року не втратив права на частку в його майні.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 2442 гривни 40 коп.
Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Відомості про учасників :
Позивач – ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_4 .
Відповідач - ОСОБА_3 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 , фактично проживаючий за адресою АДРЕСА_4 , рнокпп НОМЕР_5 .
Третя особа -Бобровицька міська об`єднана територіальної громада в особі Бобровицької міської ради Чернігівської області, 17400, вул. Незалежності, 46, м.Бобровиця Чернігівська область, код ЄДРПОУ 04061990.

Суддя Бобровицького районного суду В.О. Кузюра

Повний текст рішення виготовлено 27.04.2026 року