Справа № 466/2996/26
Провадження № 2-о/466/189/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2026 року Шевченківський районний суд м. Львова
в складі: головуючого судді Єзерського Р.Б.
присяжних Головчак І.А.
Бичишин Е.І.
при секретарі Свиті А.І.
заявника ОСОБА_1 
представника заявника Фис У.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою адвоката Фис Уляни Михайлівни, яка представляє інтереси ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції; Міністерство оборони України про оголошення фізичної особи померлою,-
встановив :
07 квітня 2026 року через систему «Електронний суд» адвокат Фис Уляна Михайлівна, яка представляє інтереси ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції; Міністерство оборони України звернулася до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою, у якій просить суд ухвалити рішення, яким оголосити військовослужбовця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , що проживав за адресою: АДРЕСА_1 померлим. Датою смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , вважати ІНФОРМАЦІЯ_3 . Місцем смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , вважати район населеного пункту Суджа Курської області рф. Вважати, що смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , настала під час його безпосередньої участі у бойових діях і пов`язана із захистом Батьківщини. 
В обґрунтування заяви покликається на те, що ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на дату подання цієї заяви є військовослужбовцем, який перебуває в складі військової частини НОМЕР_2 і вважається зниклим безвісти. 15 березня 2025 року працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 заявницю було сповіщено про те, що її чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зник безвісти 02.03.2025 року о 02:00 год. внаслідок атаки ворожими FPV-дронами по бронетранспортеру М113, в районі населеного пункту Суджа Курської області, рф (району виконання бойового завдання) під час виконання бойового завдання, пов`язаного із захистом Батьківщини, відданий Військовій присязі на вірність українському народові. Згідно Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 06.03.2025 року №1063 за фактом зникнення безвісти старшого лейтенанта ОСОБА_2 , командира 3 механізованого взводу 9 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 було призначено службове розслідування. Згідно Витягу з наказу від 18.03.2025 року №1366 за результатами проведеного службового розслідування було встановлено наступне. Відповідно до рапорту лейтенанта ОСОБА_3 , тимчасового виконуючого обов`язки командира НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 від 02.03.2025 року №1/8524 стало відомо, що 02.03.2025 року, внаслідок удару з дрону противника бронетранспортера М113, під час доставки особового складу в районі виконання завдань Суджа (сектор « ІНФОРМАЦІЯ_5 ») за маршрутом №5, перебуваючи, відповідно до бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 від 27.02.2025 №770, в районі околиць населеного пункту Суджа Курської області, угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (зони виконання бойових завдань), старший лейтенант ОСОБА_2 , командир 3 механізованого взводу 9 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 вважається таким, що зник безвісти, що також підтверджується показанням свідками даної події.
03 квітня 2025 року ОСОБА_2 набув статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин. Обставинами і місцем зникнення безвісти ОСОБА_2 зазначено – територію бойових дій (під час воєнних дій). За фактом зникнення безвісти старшого лейтенанта ОСОБА_2 заявниця звернулась до Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління поліції у Львівській області. Кримінальне провадження № 12025141360000615 зареєстроване 17 березня 2025 року за ч.1 ст.115 КК України, що підтверджується доданим до заяви Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань. В ході досудового розслідування за клопотанням заявниці був допитаний ОСОБА_4 , який є свідком подій 02.03.2025 року, так як входив до групи під командуванням старшого лейтенанта ОСОБА_2 , під час доставки особового складу в район виконання бойового завдання і який давав пояснення під час службового розслідування. Відповідно до показань, які ОСОБА_4 надав як свідок в ході досудового розслідування, він став свідком загибелі старшого лейтенанта ОСОБА_2 . 
Таким чином, в сукупності з усіма доказами, які вдалось здобути з матеріалів службового розслідування, кримінальної справи та показань свідків, старший лейтенант ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , командир 3 механізованого взводу 9 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_7 в районі населеного пункту Суджа Курської області під час виконання бойового завдання, пов`язаного із захистом Батьківщини, захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України під час дії воєнного стану. За таких обставин в заявниці виникають необхідність реєстрації смерті її чоловіка для увіковічення його пам`яті, оформлення спадкових прав, а також реалізації права на отримання частини одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №168.
З огляду на викладене, враховуючи фактичні обставини та сукупність доказів є всі підстави для звернення до суду із заявою про оголошення померлим чоловіка заявниці – ОСОБА_2 від дня його вірогідної смерті, тобто ІНФОРМАЦІЯ_7 внаслідок атаки ворожими FPV-дронами по бронетранспортеру М113, в районі населеного пункту Суджа Курської області, рф (району виконання бойового завдання) під час виконання бойового завдання, пов`язаного із захистом Батьківщини. Оскільки тіло ОСОБА_2 не було вивезене з території району населеного пункту Суджа Курської області, рф (району виконання бойового завдання), видача лікарського свідоцтва чи фельдшерської довідки про його смерть неможлива, що у свою чергу унеможливлює державну реєстрацію смерті ОСОБА_2 органом державної реєстрації актів цивільного стану та видачу свідоцтва про його смерть. У зв`язку із відсутністю свідоцтва про смерть чоловіка, заявниця не має можливості скористатися своїми сімейними, цивільними і соціальними правами, пов`язаними із смертю ОСОБА_2 , зокрема: спадкування, отримання статусу члену сім`ї загиблого військовослужбовця, допомоги сім`ї загиблого військовослужбовця, та ін.
27 квітня 2026 на адресу суду надійшли пояснення представника заінтересованої особи Міністерства оборони України Тіщенка А.В., у яких зазначає, що з матеріалів справи, обставиною, яка дає підстави стверджувати, що ОСОБА_2 пропав безвісти за обставин, що загрожували йому смертю або дають підстави припустити його загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом є акт службового розслідування військової частини НОМЕР_2 . Тобто всією можливою інформацію щодо ОСОБА_2 – володіє командування військової частини НОМЕР_2 . До справи не були долучені відповіді (оскільки ймовірно такі відомості не витребувано) з: 1. Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини; 2. Об`єднаного центру з пошуку та звільнення полонених Служби безпеки Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими; 4. «Українського національного центру розбудови миру», який виконує функції Національного інформаційного бюро відповідно до Женевських конвенцій про поводження з військовополоненими та про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року; 5. міжнародного комітету Червоного Хреста, - стосовно наявності відомостей про можливе перебування ОСОБА_2 в полоні. З заяви вбачається, що оголошення померлим зумовлено необхідністю оформлення одноразової грошової допомоги. Оскільки зниклий безвісти не проходив військову службу у Міністерстві оборони України то, відповідно, Міністерство оборони України не володіє інформацією про нього.
01 червня 2026 заявник ОСОБА_1 надала додаткові пояснення, у яких зазначає, що Генеральним штабом підтверджено закінчення бойових дій у Курській області в кінці березня 2025 року. Відповідно відлік 6-місячного строку звернення до суду із заявою про оголошення померлим її чоловіка – ОСОБА_2 починається 01 квітня 2025 року. Станом на дату розгляду даної справи від моменту ймовірної загибелі її чоловіка пройшло більше 14 місяців. Також у справі, достатньо доказів для припущення про ймовірну загибель її чоловіка ОСОБА_2 , у тому числі в матеріалах справи міститься інформація з її Особистого кабінету, створеного на платформі ОСОБА_5 штабу з питань поводження з військовополоненими. Відповідно до Витягу з інформаційної системи Координаційного штабу, який знаходиться в матеріалах справи, відносно її чоловіка ОСОБА_2 продовжується пошук, що свідчить про відсутність інформації про його перебування в полоні.
У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 заяву підтримали, просили таку задовольнити з підстав наведених у ній та додаткових поясненнях.
Представник заінтересованої особи - Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про місце, дату та час судового засідання.
Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України у судове засідання не з`явився, проте надіслав на адресу суду пояснення з приводу даної заяви, та просив здійснювати розгляд справи у відсутності представника Міністерства оборони України.
Заслухавши заявника та його представника, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого 08.12.2008 року Личаківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №326. 
Звертаючись до суду з даною заявою, заявник просить суд оголосити ОСОБА_2 померлим, яке їй необхідно для можливості скористатися своїми сімейними, цивільними і соціальними правами, пов`язаними із смертю ОСОБА_2 , зокрема: спадкування, отримання статусу члену сім`ї загиблого військовослужбовця, допомоги сім`ї загиблого військовослужбовця, та ін.
На підтвердження своїх вимог сторона заявника надала наступні докази: 
- копію сповіщення сім`ї №3347 від 15.03.2025, виданого ІНФОРМАЦІЯ_8 про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зник безвісти 02.03.2025 о 02:00 год. внаслідок атаки ворожими FPV-дронами по бронетранспортеру М113, в районі населеного пункту Суджа, Курської області, рф (району виконання бойових завдань) під час виконання бойового завдання, пов`язаного із захистом Батьківщини, відданий Військовій присязі на вірність українському народові;
- витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 06.03.2025 року №1063 за фактом зникнення безвісти старшого лейтенанта ОСОБА_2 , командира 3 механізованого взводу 9 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 було призначено службове розслідування. Згідно Витягу з наказу від 18.03.2025 року №1366 за результатами проведеного службового розслідування було встановлено наступне. Відповідно до рапорту лейтенанта ОСОБА_3 , тимчасового виконуючого обов`язки командира НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 від 02.03.2025 року №1/8524 стало відомо, що 02.03.2025 року, внаслідок удару з дрону противника бронетранспортера М113, під час доставки особового складу в районі виконання завдань Суджа (сектор « ІНФОРМАЦІЯ_5 ») за маршрутом №5, перебуваючи, відповідно до бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 від 27.02.2025 №770, в районі околиць населеного пункту Суджа Курської області, угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (зони виконання бойових завдань), старший лейтенант ОСОБА_2 , командир 3 механізованого взводу 9 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 вважається таким, що зник безвісти. Це підтверджується і поясненнями опитаних під час службового розслідування свідків, які разом із ОСОБА_2 виконували бойове завдання – головного сержанта ОСОБА_7 – командира відділення, командира машини 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 9 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 та молодшого сержанта ОСОБА_4 – гранатометника 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 9 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 . Згідно з поясненнями свідків, ІНФОРМАЦІЯ_7 внаслідок удару з дрону противника бронетранспортера М113, під час доставки особового складу в районі виконання завдань Суджа (сектор « ІНФОРМАЦІЯ_5 ») за маршрутом №5, перебуваючи, відповідно до бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 від 27.02.2025 №770, в районі околиць населеного пункту Суджа Курської області, угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (зони виконання бойових завдань), старший лейтенант ОСОБА_2 , командир 3 механізованого взводу 9 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 зник безвісти. На момент зникнення безвісти старший лейтенант ОСОБА_2 перебував в засобах індивідуального захисту (бронежилет та кевларовий шолом) при собі мав індивідуальну медичну аптечку, а також у нього не було видимих ознак вживання алкогольних чи наркотичних засобів. Таким чином, виходячи з матеріалів службового розслідування військовослужбовець військової служби за мобілізацією старший лейтенант ОСОБА_8 , командир 3 механізованого взводу 9 механізованої роти НОМЕР_3 батальйону військової частини НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зник безвісти в районі околиць населеного пункту Суджа Курської області, угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_6 », де він виконував бойове завдання пов`язане із захистом Батьківщини, захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України під час дії воєнного стану. 03 квітня 2025 року ОСОБА_2 набув статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин №20250404-967, сформованим 13.02.2026 року. Обставинами і місцем зникнення безвісти ОСОБА_2 зазначено – територію бойових дій (під час воєнних дій);
- Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань про реєстрацію кримінального провадження № 12025141360000615 від 17 березня 2025 року за ч.1 ст.115 КК України, за заявою ОСОБА_1 про пошуки її чоловіка, командира 3 механізованого взводу 9 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , старшого лейтенанта ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призваного на військову службу по мобілізації 26.08.2024 ІНФОРМАЦІЯ_9 , який зник безвісти 02.03.2025 о 02:00 год. внаслідок атаки ворожими FPV-дрону противника по бронетранспортеру НОМЕР_5 , в районі населеного пункту Суджа, Курської області рф (району виконання бойових завдань) під час виконання бойового завдання пов`язаного із захистом Батьківщини, відданий Військовій присязі на вірність Українському народові;
- витяг з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин ВГ/В-20260213-37 від 13.02.2026, про те, що ОСОБА_2 зник на території бойових дій (під час воєнних дій);
- заява ОСОБА_4 від 27.02.2026 нотаріально завіреної, який мобілізований ІНФОРМАЦІЯ_10 , станом на 02 березня 2025 року проходив військову службу у званні молодшого сержанта на посаді гранатометника 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 9 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , в складі групи, він виконував бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 №770 від 27.02.2025 року в районі околиць населеного пункту Суджа Курської області, угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (зони виконання бойових завдань). Разом із ним в складі групи, виконував бойове завдання старший лейтенант ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , командир 3 механізованого взводу, 9 механізованої роти, 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 . Зазначає, що о 2 годині ночі 02.03.2025 року бронетранспортер М113, на якому здійснювалась їх доставка в район виконання бойових завдань, атакували FPV-дрони противника. Під час атаки весь особовий склад евакуювався з бронетранспортера. Серед останніх, хто покинув бронетранспортер був ОСОБА_2 . FPV-дрон противника влучив в грудну клітину ОСОБА_2 як тільки він евакуювався з бронетранспортеру. Від прямого влучання FPV-дрона противника старший лейтенант ОСОБА_2 загинув миттєво. Його тіло спалахнуло від удару FPV-дрона противника. Він перепитав у побратимів, хто горить. Вони повідомили йому, що горить тіло ОСОБА_2 . Побратими одразу потушили його і перевіряли пульс. Тіло було вже без ознак життя. На скільки йому відомо, водій бронетранспортера, імені якого він не пам`ятає, так як він був з іншого підрозділу, до ранку залишався на місці атаки і зранку заніс тіло старшого лейтенанта ОСОБА_2 в підбитий бронетранспортер М113, який залишився на території непідконтрольній Україні. 
- заява ОСОБА_7 від 12.08.2026 нотаріально завіреної, який мобілізований ІНФОРМАЦІЯ_11 26.12.2024 року, станом на 02 березня 2025 року проходив військову службу у званні головного сержанта на посаді командира відділення - командира машини 3 механізованого відділення, 1 механізованого взводу 9 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , у складі групи, він виконував бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 №770 від 27.02.2025 року в районі околиць населеного пункту Суджа Курської області, угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (зони виконання бойових завдань). Зазначає, що разом із ним у складі групи, виконував бойове завдання старший лейтенант ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , командир 3 механізованого взводу. 9 механізованої роти, 3 механізованого батальйону. 0 2 годині ночі 02.03.2025 року бронетранспортер М113. на якому здійснювалася їх доставка в район виконання бойових завдань, атакували FPV-дрони противника. Під час атаки весь особовий склад евакуювався з бронетранспортера. Під час евакуації з бронетранспортера поруч із ним знаходився старший лейтенант ОСОБА_2 , коли FPV-дрон противника влучив йому в грудну клітину. Від прямого влучання FPV-дрона противника старший лейтенант ОСОБА_2 загинув миттєво. Його тіло спалахнуло від удару FPV-дрона противника. Вони з побратимами одразу потушили його і перевіряли пульс. Тіло старшого лейтенанта ОСОБА_2 було вже без ознак життя. Наскільки йому відомо, водій бронетранспортера, імені якого він не знає, так як він був з іншого підрозділу, до ранку залишався на місці атаки і зранку заніс тіло старшого лейтенанта ОСОБА_2 в підбитий бронетранспортер М113, який залишився на території непідконтрольній Україні. 
Оскільки ОСОБА_2 зник під час виконання бойового завдання в умовах збройного конфлікту, на міжнародно визнаній території російської федерації, що є обставинами, які безпосередньо загрожували життю та дають достатні підстави припускати його загибель. З дня отримання останніх відомостей про його перебування (02 березня 2025 року) минуло понад шість місяців, що на думку сторони заявника дає законні підстави для застосування спеціального шестимісячного строку, передбаченого ч. 2 ст. 46 ЦК України. 
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Відповідно до ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.
Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою
Відповідно до частини першої статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
Відповідно до частини другої статті 46 ЦК України, фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 11 грудня 2024 року по справі №755/11021/22, зазначила, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість. 
Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою. 
Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом.
Також, у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309. 
Крім того, Наказ №309 втратив свою чинність на підставі наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 № 376, яким був затверджений новий Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.
Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.
Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.
Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи.
Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.
У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"судам роз`яснено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.
Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення фізичної особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи (правова презумпція).
Вказаний висновок висловлено в постанові ВС від 07.07.2021 у справі № 390/1443/19-ц.
Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою. Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 461/424/15-ц.
За правилами доказування, визначеними ст.ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно зі ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.
З огляду на вищенаведене, зважаючи на правову позицію Великої Палати Верховного Суду у своїй постанові від 11 грудня 2024 року по справі №755/11021/22, якою визначено, що шестимісячний строк слід розраховувати з дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, якою є н.п. Суджа, Курської області, р.ф., тому на переконання суду підстав для застосування шестимісячного строку з дня безвісти зниклого солдата ОСОБА_2 за вищеописаних обставин та поданих доказів стороною заявника суд не вбачає. 
Відтак, аналізуючи наявні у справі докази у їх сукупності, виходячи із системного тлумачення норм чинного законодавства, які регулюють дані правовідносини у контексті з`ясованих судом обставин справи, зважаючи на те, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій, тобто даний строк ще не сплив, а підстав на думку суд для врахування обставин на які посилається сторона заявника для оголошення фізичної особи померлою до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців є недостатніми. Суд вважає, що оголошення особи померлою є крайньою мірою, передчасно обраною заявником, та потребує встановлення всіх об`єктивних обставин, що стали передумовою для такого звернення, з метою уникнення в подальшому негативних наслідків щодо переходу майнових прав особи, оголошеної померлою, у разі її появи. Крім того, можливим є ініціювання заінтересованими особами обміном тілами на вказаній території, що дало б підставу для ймовірного підтвердження смерті фізичної особи.
Таким чином, оскільки заявник не надав суду належних, допустимих та переконливих доказів на підтвердження обставин на які посилається сторона заявника, а тому суд приходить до висновку, що підстави для задоволення заяви відсутні.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.
Керуючись ст.ст.13, 76-81, 89, 258, 259, 264, 265, 268, 293, 294, 305, 306 ЦПК України, суд
ухвалив:
у задоволенні заяви адвоката Фис Уляни Михайлівни, яка представляє інтереси ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , заінтересовані особи: Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ЄДРПОУ: 33286099, місцезнаходження: м. Львів, вул. Котлярська, 6; Міністерство оборони України, ЄДРПОУ: 00034022, місцезнаходження: м. Київ, пр. Повітряних сил, 6 про оголошення фізичної особи померлою – відмовити.
Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з часу його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий суддя Єзерський Р.Б.

Присяжні: Бичишин Е.І.

Головчак І.А.