КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 квітня 2026 року Київ справа № 320/46247/25
Київський окружний адміністративний суд у складі судді Сас Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу 
за позовом ОСОБА_1 
до 1) ІНФОРМАЦІЯ_1 , 2) Міністерства оборони України
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, 

В С Т А Н О В И В:
Рух справи
Позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з вимогами (з урахуванням заяви від 21.09.2025):
1. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо не внесення даних в систему АІТС «Оберіг». 
2. Зобов?язати ІНФОРМАЦІЯ_2 актуалізувати відомості про ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов?язаних та резервістів (Оберіг) у відповідність до записів що містяться у тимчасовому посвідченні № НОМЕР_2 від 07.08.2014 року, шляхом внесення даних про його виключення з військового обліку. 
3. Зобов?язати ІНФОРМАЦІЯ_2 , привести у відповідність відомості у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов?язаних та резервістів (Оберіг) щодо місця перебування на військовому обліку (виключення з обліку) ОСОБА_1 , відомостям, зазначеним у тимчасовому посвідченні № НОМЕР_2 від 07.08.2014р. 
4. Зобов?язати Міністерство Оборони України здійснити контроль за ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо актуалізації відомостей про ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов?язаних та резервістів (Оберіг) у відповідність до записів що містяться у тимчасовому посвідченні № НОМЕР_2 від 07.08.2014 року, шляхом внесення даних про його виключення з військового обліку та приведення у відповідність відомостей у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов?язаних та резервістів (Оберіг) щодо перебування на військовому обліку (виключення з обліку) ОСОБА_1 , відомостям, зазначеним у тимчасовому посвідченні № НОМЕР_2 від 07.08.2014р.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до, виданого позивачу, тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 останнього 07.08.2014 виключено з військового обліку на підставі п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». З застосунку Резерв +, позивачем встановлено, що відомості про виключення з військового обліку відсутні. Для актуалізації даних, представник позивача звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідача із заявою, якою просив внести відомості відповідно до тимчасового посвідчення військовозобов`язаного, проте у встановлений строк запитувані зміни до Реєстру не були внесені. Тому вважаючи таку бездіяльність відповідача з виключення позивача з військового обліку протиправними, він звернувся до суду з даним позовом.
Київський окружний адміністративний суд ухвалою від 17.09.2025 залишив позовну заяву без руху.
Київський окружний адміністративний суд ухвалою від 29.09.2025 відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).
ІНФОРМАЦІЯ_2 заперечує проти позовних вимог у повному обсязі, вважаючи їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Зазначає, що Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.08.2024р. № 932 «Про реалізацію експериментального проєкту з автоматичної верифікації та перевірки відомостей про призовників, військовозобов?язаних та резервістів», що підтверджується даними АІТС «Оберіг», ОСОБА_1 автоматично був взятий на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_5 . Відповідно до АІТС «Оберіг» інформація щодо виключення ОСОБА_1 з військового обліку відсутня. Таким чином відповідачу не відомо, чи відповідає дійсності інформація щодо виключення позивача з військового обліку. Відтак, позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин
Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 06.05.2011 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 368 ч. 2 КК України та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке йому належить на праві особистої власності, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій представника влади строком на 3 роки.
Відповідно до довідки про звільнення №00803 позивача 14.03.2013 звільнено з місць позбавлення волі, покарання замінено виправними роботами.
В тимчасовому посвідченні № НОМЕР_2 ОСОБА_1 наявні записи від 07.08.2014, зроблені посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_6 , про його виключення з військового обліку згідно п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», як раніше засуджений до позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину.
Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» відомості про виключення ОСОБА_1 з військового обліку не містить, що підтверджується витягом із застосунку "Резерв+" (сформованого 17.07.2025), з якого вбачається, що позивач перебуває на військовому обліку у відповідача, як військовозобов`язаний.
Представником позивача оформлено заяву-вимогу про внесення змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (оберіг) та направлено таку до ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_7 , у відповідь на вказану заяву, повідомило, що згідно даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов?язаних та резервістів АІТС «Оберіг» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 взятий на облік в ІНФОРМАЦІЯ_2 автоматично від 01.04.2025, відповідно постанові Кабінету Міністрів України № 932. У відповідності до діючого законодавства, а саме поточної редакції Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». відсутня можливість виключення з військового обліку громадян, які були раніше засуджені, у відповідності до п. 6 ч. 6 ст. 37 або п. 7 ч. б. ст. 37 вказаного вище Закону (в попередній редакції), в тому числі і в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов?язаних і резервістів. Додатково повідомлено, що у відповідності до п. 4 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 16.05.2024 року № 560 «На військову службу під час мобілізації (зокрема) можуть бути призвані: особи, яких раніше було засуджено до позбавлення волі, обмеження волі, арешту чи виправних робіт за вчинення кримінального проступку, нетяжкого злочину, у тому числі із звільненням від відбування покарання, тяжкого злочину, крім тих, які були засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України.» Позивачу повідомлено про необхідно звернутись до ІНФОРМАЦІЯ_8 з паданням необхідних актуальних підтвердних документів, для вирішення питання про внесення даних до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов?язаних та резервістів АІТС «Оберіг».
У зв`язку із не внесенням запитуваних змін, позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною, тому звернувся до суду з даним позовом.
Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування
Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України “Про військовий обов`язок і військову службу” від 25.03.1992 № 2232-XII (далі Закон №2232-XII),Законом України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” від 21.10.1993 №3543-XII (далі Закон №3543-XII).
Відповідно до частини другої статті 1 Закону № 2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Згідно із частиною третьою статті 1 Закону № 2232-ХІІвійськовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Відповідно до статті 2 Закону № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту та Національної гвардії України.
Відповідно до Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” (далі - у редакції від 18.05.2024) мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Згідно із частиною п`ятою статті 22 Закону № 3543-XII призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Порядок організацію та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 (далі - Порядок № 1487).
згідно пункту 3 Порядку №1487, військовий облік ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - інші військові формування) особовим складом у мирний час та в особливий період.
Для забезпечення військового обліку громадян України використовується Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який призначений для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
З метою ведення військового обліку в державі створюється система військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - система військового обліку) (пункт 5 Порядку №1487).
У відповідності до пункту 7 Порядку №1487 Генеральний штаб Збройних Сил:
здійснює загальне керівництво роботою, пов`язаною з організацією та веденням військового обліку, контроль за станом цієї роботи в державних органах (крім СБУ та розвідувальних органів), органах місцевого самоврядування, на підприємствах в установах та організаціях;
встановлює особливості ведення військового обліку органами військового управління, військовими частинами Збройних Сил, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки;
визначає перелік дефіцитних для Збройних Сил військово-облікових спеціальностей військовозобов`язаних, за наявності яких вони не підлягають бронюванню;
погоджує програми підготовки персоналу, відповідального за організацію та ведення військового обліку.
За умови запровадження інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, відповідно до Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів":
взяття на військовий облік, зняття з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, відомості про яких наявні та актуалізовані (верифіковані) в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, за умови дотримання ними правил військового обліку здійснюється на підставі відомостей про декларування, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання осіб в електронній формі, надісланих органами, що здійснюють реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб (далі - органи реєстрації) через єдину інформаційну систему МВС до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
Військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів.
Районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки:
організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці;
здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством;
Пункт 82. (абз.2) Особиста присутність призовників, військовозобов`язаних та резервістів для зняття або виключення з військового обліку у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів не обов`язкова.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.08.2024 року №932 затверджено Порядок реалізації експериментального проєкту з автоматичної верифікації та перевірки відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Порядок №932).
Цей Порядок визначає:
механізм реалізації експериментального проєкту з автоматичної верифікації та перевірки відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - експериментальний проєкту) шляхом електронної інформаційної взаємодії між національними електронними інформаційними ресурсами у цілях національної безпеки та оборони України;
порядок формування переліку громадян України чоловічої статі віком від 16 до 60 років, персональні дані яких підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
механізм взяття на військовий облік громадян України чоловічої статі віком від 16 років, яким у рік взяття на військовий облік виповнюється 17 років, до 25 років, зокрема тих, які перебувають за межами України, без проходження медичного огляду;
механізм внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про громадян України чоловічої статі віком від 17 до 25 років, які не перебувають на військовому обліку (для їх взяття на військовий облік без проходження медичного огляду) та які перебувають в Україні і звернулися за оформленням (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміном паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, а також громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, які перебувають за межами України і звернулися до відокремленого підрозділу державного підприємства, що належить до сфери управління ДМС, який розміщений за межами України (далі - відокремлений підрозділ), за оформленням (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміном, отриманням паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон;
механізм перевірки дійсності військово-облікових документів громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, які перебувають за межами України і звернулися за оформленням (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміном, отриманням паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон до відокремленого підрозділу.
Метою експериментального проєкту є оптимізація та верифікація відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів шляхом обміну інформацією в цілях національної безпеки та оборони України.
Згідно пункту 17 Порядку 932 взяття на військовий облік громадян України, зазначених у пунктах 13 і 14 цього Порядку, здійснюється територіальним центром комплектування та соціальної підтримки за зареєстрованим/задекларованим їх місцем проживання, а у разі, коли місце проживання не зареєстроване/не задеклароване, - територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, визначеними Генеральним штабом Збройних Сил. Взяття зазначених осіб на військовий облік здійснюється з формуванням військово-облікового документа в електронній формі.
Пунктом 17-1 Порядку №932 визначено, що стосовно громадян України чоловічої статі віком від 16 до 60 років ДМС одноразово формує перелік відомостей, зазначених у підпунктах 1 - 11 пункту 5 цього Порядку, та передає їх Міноборони для внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів в установленому законодавством порядку з використанням засобів захисту інформації, що мають сертифікат відповідності або позитивний експертний висновок за результатами державної експертизи у сфері захисту інформації, з дотриманням вимог законодавства про захист персональних даних.
Подальше внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів і взяття на військовий облік громадян України чоловічої статі віком від 25 до 60 років, які на такому обліку не перебувають, здійснюється шляхом електронної інформаційної взаємодії Єдиного державного демографічного реєстру, відомчої інформаційної системи ДМС, інших інформаційних систем, реєстрів та баз (банків) даних відповідно до статті 14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» та Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з використанням засобів системи електронної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів Трембіта.
На підставі відомостей, отриманих Міноборони відповідно до абзацу першого і другого цього пункту, здійснюється автоматичне взяття зазначених осіб на військовий облік.
Згідно пункту 4 розділу «Загальні питання» Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, на військову службу під час мобілізації, на особливий період можуть бути призвані:
- особи, звільнені з військової служби у зв`язку із застосуванням заборони, передбаченої частиною третьою або четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади». Такі особи, призвані на військову службу під час мобілізації, призначаються на військові посади, крім посад, щодо яких здійснюються заходи з очищення влади;
- особи, яких раніше було засуджено до позбавлення волі, обмеження волі, арешту чи виправних робіт за вчинення кримінального проступку, нетяжкого злочину, у тому числі із звільненням від відбування покарання, тяжкого злочину, крім тих, які були засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України;
- особи, яких раніше було засуджено до позбавлення волі за особливо тяжкий злочин, крім тих, які були засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України. Такі особи призиваються на військову службу під час мобілізації за рішенням Генерального штабу Збройних Сил, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ;
- засуджені особи, які звільнені від відбування покарання з випробуванням, крім тих, які засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України. Такі особи проходять військову службу виключно у відповідних спеціалізованих підрозділах військових частин.
Підстави взяття на військовий облік, зняття та виключення з нього визначені в статті 37 Закону №2232-ХІІ.
Згідно з пунктом 6 частини шостої статті 37 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” в редакції, що була чинною до 17.05.2024 включно, виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які: були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.
11.04.2024 Верховною Радою України прийнято Закон України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку” за № 3633-ІХ, який набрав чинності 18.05.2024 (далі - Закон №3633-ІХ).
Так, вищевказаним Законом № 3633-ІХ внесені зміни до Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” та частину 6 статті 37 викладено в новій редакції, а саме, зазначено, що виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які:
1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими;
2) припинили громадянство України;
3) визнані непридатними до військової служби;
4) досягли граничного віку перебування в запасі.
У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.
Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 559 від 16.05.2024, якою затверджено Порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа.
Пунктом 4 Порядку № 559 в наступній редакції:
У разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України для внесення відповідних змін:
у паперовій формі - повинен звернутися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку;
в електронній формі - повинен скористатися засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста для звернення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку.
Зміни вносяться протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви.
Згідно з абзацом 1 пункту 3 Порядку №559 відомості, що зазначені у військово-обліковому документі громадянина України, який перебуває або був виключений з військового обліку Збройних Сил, СБУ, розвідувального органу, повинні відповідати відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
У разі коли відомості, зазначені у графах 1-5, 13 та 14 військово-облікового документа на бланку, не відповідають відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, він вважається недійсним (крім військово-облікових документів військовозобов`язаних та резервістів СБУ, розвідувальних органів).
Відповідність відомостей, зазначених у військово-обліковому документі на бланку, відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, перевіряється через:
Портал;
районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки або його відділ (орган СБУ, розвідувальний орган).
Відповідно до абз. 3 п. 4 Порядку №559 у разі невідповідності відомостей, зазначених у військово-обліковому документі у паперовій формі (зокрема відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу), відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, призовник, військовозобов`язаний або резервіст, який перебуває на військовому обліку, або громадянин України, який був виключений з військового обліку (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ, розвідувальних органів або громадян України, звільнених у відставку із зазначених органів), повинен сформувати військово-обліковий документ в електронній формі відповідно до пункту 6 цього Порядку. Зміни у військово-облікові документи у паперовій формі зазначених громадян України не вносяться, а військово-облікові документи у паперовій формі, відомості в яких не відповідають відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, вважаються недійсними.
Згідно п. 5 Порядку №559 військово-обліковим документом призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також громадян, виключених з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 частини шостої статті 37 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу”, в електронній формі (далі - військово-обліковий документ в електронній формі) є відображення в електронній формі відомостей про громадянина України, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також відомостей щодо звернення або повідомлення про вчинення адміністративного або кримінального правопорушення до Національної поліції.
Оцінка аргументів учасників справи та висновки суду
Ключовим у справі є з`ясування наявності в ТЦК та СП обов`язку за заявою особи внести відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до записів, які містяться в військово-облікових документах в паперовій формі щодо виключення з військового обліку.
Насамперед суд відзначає, що станом на момент звернення представника позивача до відповідача спірні правовідносини врегульовувались пунктом 4 Порядку № 559 в наступній редакції:
У разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України для внесення відповідних змін:
у паперовій формі - повинен звернутися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку;
в електронній формі - повинен скористатися засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста для звернення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку.
Зміни вносяться протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви.
Таким чином, у разі встановлення невідповідності між відомостями, які містяться у військово-облікових документах у паперовій формі, та даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, на відповідача був покладений обов`язок провести відповідну звірку поданих документів із наявними у Реєстрі даними та, за наявності підстав, внести відповідні зміни до Реєстру.
Надаючи оцінку доводам позивача щодо допущення відповідачем бездіяльності необхідно проаналізувати його відношення до військового обов`язку відповідно до законодавчих приписів як на момент виникнення спірних правовідносин (серпень 2014 року) так і в подальшому.
Позивач покликається на те, що в тимчасовому посвідченні № НОМЕР_2 ОСОБА_1 наявний записи від 07.08.2014, зроблений посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_6 , про його виключення з військового обліку згідно п.6 ч.6 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», як раніше засуджений до позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину.
Надалі, у зв`язку з реалізацією приписів частини першої статті 13 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" № 1951-VIII, позивача фактично повторно взято на облік відповідача унаслідок первинного наповнення (формування) Реєстру.
В подальшому, 11.04.2024 Верховною Радою України прийнято вже згаданий Закон України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку” за № 3633-ІХ, який обмежив коло осіб, які підлягають виключенню з військового обліку.
Також, з огляду на наведені положення Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та Порядку №560, з 18.05.2024 особи, яких раніше було засуджено до позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину, крім тих, які були засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, не підлягають виключенню з військового обліку та можуть бути призвані на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
З матеріалів справи вбачається, що позивач засуджений 04.02.2010 Деснянським районним судом м. Києва від 06.05.2011 за ст. 368 ч. 2 КК України та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке йому належить на праві особистої власності, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій представника влади строком на 3 роки.
Отже, позивач був засуджений за вчинення злочину, який не віднесений до розділу І Кримінального кодексу України «Злочини проти основ національної безпеки України»
Суд вважає, що виключення з військового обліку свідчить про визнання державою особи непридатною для проходження військової служби.
Проте позовна заява не містить змістовного обґрунтування неможливості зміни державою такого рішення (правового регулювання). 
В обставинах даної справи суд має зауважити, що статус виключеного з військового обліку внаслідок засудження за скоєння тяжкого злочину не є статусом, що в силу закону наданий особі довічно. Держава за своєю природою має повноваження змінювати правила нормативного врегулювання правовідносин в тій чи іншій сфері з урахуванням обмежень, встановлених Конституцією та законами України. Внаслідок відповідного рішення законодавця було змінено нормативне регулювання питання військового обліку та, відповідно, мобілізації осіб, яким раніше держава не вважала за доцільне збереження статусу військовозобов`язаних. 
Відхиляючи аргументи позивача, суд вказує, що законодавство не передбачає збереження стану (статусу) виключеного з військового обліку для осіб, які були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину. На момент виключення позивача з військового обліку - відповідно норми існували, але це не означає, що нормативне регулювання з питань військового обліку не може бути змінено у майбутньому.
Аналогічна оцінка правовому регулюванню надана в постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.04.2026 у справі № 580/7402/25.
Суд критично оцінює посилання позивача на частину 1 статті 58 Конституції України з огляду на таке.
Так, у Рішенні від 09.02.1999 року №1-рп/99 (справа №1-7/99 про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) Конституційний Суд України дійшов висновку про те, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Тобто, дія нормативно-правового акта в часі пов`язується із набранням чинності і з моментом втрати ним юридичної сили.
За колом осіб дія нормативно-правового акта поділяється на такі види: загальні (розраховані на все населення), спеціальні (розраховані на певне коло осіб) та виняткові (роблять винятки із загальних і спеціальних).
На порядок дії нормативно-правового акта за колом осіб поширюється загальне правило: нормативно-правовий акт діє стосовно всіх осіб, які перебувають на території його дії і є суб`єктами відносин, на яких він розрахований. Коло осіб, на яких поширює свою дію той чи інший нормативно-правовий акт, може визначатися також за ознакою статі, віком, професійної приналежності (наприклад, військовослужбовці), станом здоров`я.
Внесення змін до законодавства, яке призводить до погіршення становища особи, може суперечити принципу незворотності дії закону в часі (ст. 58 Конституції України), якщо йдеться про ретроактивну дію закону.
Однак, у даному випадку йдеться не про кримінальну або адміністративну відповідальність, а про поновлення військового обліку, що регулюється спеціальним законодавством.
Доводи відповідача щодо необхідності надати йому можливість"закінчити реалізацію свого права за нормами, які діяли на момент його виникнення" є незмістовними, оскільки питання не стосуєть реалізація будь-якого права позивача, а пов`язане з умовами виконання ним військового обов`язку, які визначені законодавством на відповідний момент.
Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача привести у відповідність відомості Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (АІТС «Оберіг») у частині визначення місця перебування позивача на військовому обліку (виключення з обліку), суд зазначає таке.
За інформацією відповідача, відомості про позивача були внесені до Реєстру 01.04.2025 в автоматичному режимі держателем Реєстру Міністерством оборони України, шляхом електронної інформаційної взаємодії державних інформаційних ресурсів, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 932. 
Тобто включення позивача до військового обліку та визначення відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки відбулося не внаслідок прийняття індивідуального адміністративного акта конкретним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, а як результат автоматизованої обробки наявних у державних реєстрах даних.
За таких обставин, спірні відомості про місце перебування на військовому обліку та належність до відповідного територіального центру комплектування є складовою інформації, що обробляється в Реєстрі, і їх формування або коригування залежить від актуальності та повноти вихідних даних, а також від дій щодо їх уточнення.
Суд відзначає, що вимога щодо неправомірності дій\рішень відповідача щодо повторного вз`яття позивача на облік у цій справі не заявлено, а тому правомірності таких дій/рішень оцінка не надається.
Посилання позивача на постанову Першого апеляційного адміністративного суду у справі № 200/1084/25, а також на практику Європейського суду з прав людини, суд оцінює критично з огляду на відмінність фактичних обставин та предмета правового регулювання у цій справі.
Що стосується посилань позивача на рішення Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Коргун проти України», а також на загальні підходи, сформульовані у справах «Chahal v. the United Kingdom», «Афанасьєв проти України» та «Рисовський проти України», суд зазначає, що наведені правові позиції стосуються забезпечення права на справедливий суд та ефективний засіб юридичного захисту у випадках, коли особа позбавлена реальної можливості захистити свої права або коли національні суди не надали належної оцінки вирішальним доводам сторін.
Водночас у цій справі позивач не позбавлений ефективного засобу юридичного захисту, оскільки він реалізував своє право на звернення до адміністративного суду оскарживши допущену, на його думку бездіяльність відповідача. Проте, суд не знаходить підстав вважати його права, свободи чи законні інтереси порушеними. 
Крім того, принцип «належного урядування», на який посилається позивач, не може тлумачитися як такий, що підміняє собою передбачений законом порядок внесення змін до державних реєстрів. Навпаки, зазначений принцип передбачає, що державні органи повинні діяти у межах визначених процедур, які забезпечують правову визначеність та узгодженість публічних реєстрів. 
Таким чином, суд дійшов висновку, що наведена позивачем практика Європейського суду з прав людини є нерелевантною до спірних правовідносин.
Враховуючи наведене, суд зазначає, що у зв`язку із внесенням змін до Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” було звужено коло підстав для виключення з військового обліку.
З часу набрання чинності змін до Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” він поширює свою дію на всій території України і розповсюджується на осіб, яких раніше було засуджено до позбавлення волі, зокрема, за тяжкий злочин.
Враховуючи наведене задовольняти заяву позивача, вносячи відповідні відомості до Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, у відповідача не було підстав, оскільки такі б не відображали його актуальне відношення до виконання військового обов`язку.
Дії відповідача вчинені у відповідності зі Відповідно, судом не встановлено протиправних дій/бездіяльності або рішень відповідача, у зв`язку зі зміненим нормативним регулюванням.
Таким чином вказані доводи позивача є необґрунтованими та не свідчать про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Щодо позовних вимог до Міністерства оборони України про зобов`язання здійснити контроль за діяльністю ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою актуалізації відомостей у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, суд зазначає таке.
Зміст заявленої вимоги фактично зводиться до покладення на Міністерство оборони України обов`язку встановлення контролю у внутрішньо організаційних відносинах між суб`єктами владних повноважень, проте така вимога не спрямована на безпосереднє відновлення порушеного права позивача, шляхом вчинення конкретних дій саме Міністерством оборони України.
Крім того, заявлені вимоги до Міністерства оборони України є похідними від вимог до ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо внесення змін до Реєстру. 
Відтак за відсутності підстав для задоволення вимог до ІНФОРМАЦІЯ_9 щодо зобов`язання вчинити певні дії, відсутні й правові підстави для покладення на Міністерство оборони України обов`язку здійснювати контроль за їх виконанням.
Розподіл судових витрат
Беручи до уваги результати судового розгляду, розподіл судових витрат відповідно до статті 139 КАС України судом не здійснюється.
Керуючись статтями 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
У Х В А Л И В:
1. У задоволенні адміністративного позову - відмовити.
2. Надіслати учасникам справи (їх представникам) копію судового рішення в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 251 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення та набирає законної сили в порядку встановленому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ;
відповідач - 1: ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ;
відповідач - 2: Міністерство Оборони України, місцезнаходження: м. Київ, просп. Повітряних сил, буд. 6; код ЄДРПОУ: 00034022.

Суддя    Сас Є.В.