КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 квітня 2026 року Київ № 640/11649/22
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Леонтовича А.М., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу 
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и в:
I. Зміст позовних вимог
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі – позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі – відповідач), у якому просив суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, які проявились у невиконанні рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.07.2019 у справі № 640/9323/19 та безпідставному заниженню нарахування пенсії за вислугу років позивачу з 80% до 70% від суми грошового забезпечення, яка визначена у довідці, виданої Фінансово-економічним управлінням Служби безпеки України від 09.09.2020 № 21/3/2-9/878-1062 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві виконати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.07.2019 у справі № 640/9323/19 щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії за вислугу років позивачу з 01.04.2019 у розмірі 80% суми грошового забезпечення, вказаної у довідці, виданої Фінансово-економічним управлінням Служби безпеки України від 09.09.2020 № 21/3/2-9/878-1062 та відповідно до рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.07.2021 у справі № 640/30976/20 у відповідності до вимог Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, без обмеження сумою в розмірі десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше виплачених сум;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату позивачу різниці між перерахованою та виплаченою пенсією за минулий час, починаючи з 01.04.2019.
II. Позиція позивача та заперечення відповідача
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про невиконання відповідачем рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.07.2019 у справі № 640/9323/19 щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії за вислугу років з 01.04.2019 у розмірі 80% суми грошового забезпечення, вказаної у довідці, виданої Фінансово-економічним управлінням Служби безпеки України від 09.09.2020 № 21/3/2-9/878-1062 та відповідно до рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.07.2021 у справі № 640/30976/20 у відповідності до вимог Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, без обмеження сумою в розмірі десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. 
III. Процесуальні дії у справі
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.08.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
На виконання положень пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 2825-ІХ, Окружним адміністративним судом міста Києва скеровано за належністю матеріали цієї справи до Київського окружного адміністративного суду.
За результатом автоматизованого розподілу, справу передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Леонтовичу А.М.
Ухвалою суду від 10.04.2024 справу прийнято до провадження судді Леонтовича А.М. за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.
Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.
Із урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини
Позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Як видно з позовної заяви та доданих до неї документів, пенсія позивачу була призначена в розмірі 80% грошового забезпечення, проте була зменшена відповідачем до 70% грошового забезпечення, у зв`язку із чим позивач звернувся з позовом до суду.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.07.2019 у справі № 640/9323/19, що набрало законної сили 25.10.2019, адміністративний позов задоволено повністю.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві щодо зменшення ОСОБА_1 відсотку грошового забезпечення з 80% до 70% при обчисленні основного розміру пенсії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в м. Києві здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії у розмірі 80 % від суми грошового забезпечення з 01.01.2018.
Вирішено питання про судові витрати.
Як стверджує позивач, у березні 2020 року відповідач розпочав виконувати назване рішення суду щодо перерахунку пенсії із застосуванням відсоткового значення 80% сум грошового забезпечення.
Крім того, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.07.2021, що набрало законної сили 03.11.2021 у справі № 640/30976/20, адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі оновленої довідки.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01.04.2019 перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Фінансово-економічного управління Служби безпеки України № 21/3/2-9/878-1062 від 09.09.2020 з урахуванням складових грошового забезпечення: посадовий оклад (9440,00 грн), оклад за військовим званням «полковник» (1480,00 грн), надбавка за вислугу років 50% (5460,00 грн), надбавка за особливості проходження служби 52% (8517,60 грн), надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15% (1416,00 грн), доплата військовослужбовцям оперативних підрозділів 15% (1416,00 грн), премія 10% (944,00 грн), відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанов Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017, з урахуванням висновку суду стосовно обмеження максимальним розміром.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплатити неотримані за минулий час суми пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням проведених виплат.
Позивач зазначив, що у лютому 2022 року відповідачем на виконання рішення суду у справі № 640/30976/20, здійснено перерахунок пенсії позивачу на підставі довідки Фінансово-економічного управління Служби безпеки України № 21/3/2-9/878-1062 від 09.09.2020 без обмеження максимальним розміром.
Однак, після перерахунку пенсії позивачу з особистого кабінету на сайті Пенсійного фонду України стало відомо, що відповідачем перераховано пенсію, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії – 70% сум грошового забезпечення, а не 80%, що свідчить про припинення виконання судового рішення від 25.07.2019 у справі № 640/9323/19, що призвело до зменшення нарахованої пенсії.
У зв`язку із цим позивач звернувся до відповідача із заявою щодо перерахунку пенсії відповідно до рішення суду у справі № 640/30796/20 з урахуванням попереднього рішення суду у справі № 640/9323/19, виходячи з розрахунку 80% від суми грошового забезпечення для обчислення основного розміру пенсії.
У відповідь на заяву відповідач листом від 31.03.2022 відмовив позивачу у поновленні відсоткового значення розміру пенсії 80% сум грошового забезпечення, мотивуючи тим, що рішенням суду у справі № 640/30976/20 не покладено зобов`язань на Головне управління проводити перерахунок у розмірі 80% сум грошового забезпечення, перерахунок на виконання названого рішення суду проводився з розрахунку 70% грошового забезпечення відповідно до редакції статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», чинної на час проведення перерахунку. 
Вважаючи дії відповідача щодо невиконання рішення суду протиправними, позивач звернувся з позовом до суду.
V. Норми права, які застосував суд
За правилами частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
У свою чергу, Закон України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ) має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.
Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Відповідно до частини третьої статті 43 Закону № 2262-ХІІ, пенсії особам із числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, оклади та/чи доплати за військове (спеціальне) звання, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку (доплату) за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Частиною вісімнадцятою статті 43 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.
Відповідно до статті 63 Закону № 2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Відповідно до частини третьої статті 51 Закону № 2262-XII, перерахунок пенсій у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно із цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів ПФУ та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393» (далі - Порядок № 45).
Відповідно до пункту 1 Порядку № 45, перерахунок раніше призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.
Пунктом 4 Порядку № 45 передбачено, що перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону № 2262-ХІІ. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
За нормами частини першої статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ), держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону № 2262-ХІІ (в редакції, яка була чинна на момент призначення позивачу пенсії), пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.
Частиною другою статті 13 Закону № 2262-ХІІ було визначено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.
Суд констатує, що при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалось при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у рішенні від 04.02.2019 у зразковій справі № 240/5401/18, яка залишена без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019.
Частиною третьою статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.
VI. Оцінка суду
Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві визнає факт того, що відсоткове значення розміру пенсії позивача після перерахунку на підставі рішення суду у справі № 640/30976/20 було змінено в бік зменшення та складає 70% сум грошового забезпечення, проте до 01.01.2018 позивачу було встановлено розмір пенсії, виходячи з 80% відповідних сум грошового забезпечення, що також підтверджено рішенням суду у справі № 640/9323/19, що набрало законної сили та є обов`язковим до виконання.
За нормами частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Натомість, із матеріалів справи встановлено, що відповідно до розрахунків пенсії за вислугу років по пенсійній справі 2602021159, що міститься в матеріалах справи, зокрема станом на 02.03.2020, 14.12.2021, пенсію визначено у розмірі 80% грошового утримання.
Проте згідно даними з електронного кабінету позивача станом на 21.01.2022, відсоткове значення розміру пенсії відповідачем визначено у розмірі 70% грошового забезпечення, розмір пенсії становить 20071,52 грн.
Факт наявності у позивача права на пенсію із розрахунку 80% сум грошового забезпечення встановлений судом на підставі наявних у матеріалах справи доказів.
Тож зменшення розміру відсоткового значення пенсії позивача з 80% до 70% є протиправним.
Із урахуванням викладеного, судом установлена протиправність дій відповідача у названій частині, у зв`язку із чим з метою належного та ефективного захисту порушеного права позивача, слід зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити з 21.01.2022 позивачу пенсію з розрахунку 80% сум грошового забезпечення, визначеного у довідці Фінансово-економічного управління Служби безпеки України від 09.09.2020 № 21/3/2-9/878-1062 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, з урахуванням раніше виплачених сум пенсії.
Щодо позовних вимог у частині перерахунку пенсії з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, суд зазначає таке.
Як установлено судом та підтверджено розрахунком пенсії по пенсійній справі 2602021159, згідно з постановою № 103, підвищення складає 3907,42 грн, з них виплачується: з 01.01.2018 по 31.12.2018 щомісячно 50% від підвищення – 1953,71 грн; з 01.01.2019 по 31.12.2019 щомісячно 75% від підвищення – 2930,57 грн; з 01.01.2020 щомісячно 100% від підвищення – 3907,42 грн.
Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі – Постанова № 103), виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 01.01.2018 у таких розмірах: з 01.01.2018 - 50 відсотків; з 01.01.2019 по 31.12.2019 - 75 відсотків; з 01.01.2020 - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.
Згідно з пунктом 6 Постанови № 103, внесені зміни до постанов Кабінету Міністрів України, зокрема, у постанові Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393», а саме пункт 5 викладено в такій редакції: «Під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням».
Постановою № 103 також установлено, що у довідці про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій зазначаються лише розмір посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною посадою.
Пунктом 2 Постанови № 704 передбачено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Відповідно до пункту 24 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1, про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.
Тотожні за змістом положення щодо процедури перерахунку раніше призначених пенсій військовослужбовців у разі зміни розміру їх грошового забезпечення містяться у пунктах 2, 3 Порядку № 45.
Згідно із частиною третьою статті 52 Закону № 2262-ХІІ, виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.
Частиною другою статті 55 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
У той же час, поетапність виплат підвищення перерахованої пенсії було передбачено пунктом 2 Постанови № 103. Проте, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови № 103.
При цьому, залишаючи без змін рішення судів першої та апеляційної інстанції у справі № 826/3858/18 Верховний Суд у постанові від 12.11.2019, серед іншого вказав і на те, що системний аналіз статей 51, 52, 55, 63 Закону № 2262-ХІІ свідчить, що наявність у Кабінету Міністрів України права встановлювати порядок перерахунку пенсії не є тотожним та не визначає право встановлювати відстрочку або розстрочку виплати пенсії, тобто змінювати часові межі виплати.
Відтак із набранням законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18 позивач має право на отримання пенсійних виплат у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, починаючи з 05.03.2019.
Названа правова позиція викладена Верховним Судом у рішенні від 06.08.2019 у справі № 160/3586/19, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2020.
Ураховуючи викладені обставини та те, що пункти 1, 2 Постанови № 103 були чинними до 05.03.2019, а відтак підлягали застосуванню відповідачем, суд зазначає, що позивач набув право на отримання пенсійних виплат у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, починаючи з 05.03.2019. Водночас, до моменту втрати останньою чинності відповідач правомірно виплачував підвищення до пенсії у розмірі 50% у 2018 році та у розмірі 75% до 05.03.2019.
За таких обставин, позовні вимоги у названій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог у частині визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, які проявились у невиконанні рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.07.2019 у справі № 640/9323/19, а також зобов`язання відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві виконати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.07.2019 у справі № 640/9323/19 щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії за вислугу років позивачу з 01.04.2019 у розмірі 80% суми грошового забезпечення, вказаної у довідці, виданої Фінансово-економічним управлінням Служби безпеки України від 09.09.2020 № 21/3/2-9/878-1062 та відповідно до рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.07.2021 у справі № 640/30976/20 у відповідності до вимог Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», без обмеження сумою в розмірі десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, суд зазначає таке.
Як установлено судом, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.07.2019 у справі № 640/9323/19, що набрало законної сили 25.10.2019, адміністративний позов задоволено повністю.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві щодо зменшення ОСОБА_1 відсотку грошового забезпечення з 80% до 70% при обчисленні основного розміру пенсії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в м. Києві здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії у розмірі 80 % від суми грошового забезпечення з 01.01.2018.
Вирішено питання про судові витрати.
Звертаючись до суду із цим позовом, позивач обґрунтував вимоги, зокрема тим, що має право на виплату пенсії з розрахунку 80% грошового забезпечення, а у якості підстави позову стверджував невиконання відповідачем рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.07.2019 у справі № 640/9323/19, що набрало законної сили 25.10.2019, тож на переконання суду, сторони, предмет і підстави цього позову аналогічні тим, що були в межах розгляду справи № 640/9323/19, у частині зменшення відсоткового значення розміру пенсії з 80% до 70% сум грошового забезпечення.
Крім того, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.07.2021, що набрало законної сили 03.11.2021 у справі № 640/30976/20, адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі оновленої довідки.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01.04.2019 перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Фінансово-економічного управління Служби безпеки України № 21/3/2-9/878-1062 від 09.09.2020 з урахуванням складових грошового забезпечення: посадовий оклад (9440,00 грн), оклад за військовим званням «полковник» (1480,00 грн), надбавка за вислугу років 50% (5460,00 грн), надбавка за особливості проходження служби 52% (8517,60 грн), надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15% (1416,00 грн), доплата військовослужбовцям оперативних підрозділів 15% (1416,00 грн), премія 10% (944,00 грн), відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанов Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017, з урахуванням висновку суду стосовно обмеження максимальним розміром.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплатити неотримані за минулий час суми пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням проведених виплат.
Ухвалюючи рішення у справі № 640/30976/20, суд виснував, що при перерахунку пенсії позивачу на виконання цього рішення, ГУ ПФУ в м. Києві не має правових підстав обмежувати її розмір максимальним.
У зв`язку із цим суд зазначає, що сторони, предмет і підстави цього позову аналогічні тим, що були в межах розгляду справи № 640/30976/20, у частині позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві виконати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.07.2019 у справі № 640/9323/19 щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії за вислугу років позивачу з 01.04.2019 у розмірі 80% суми грошового забезпечення, вказаної у довідці, виданої Фінансово-економічним управлінням Служби безпеки України від 09.09.2020 № 21/3/2-9/878-1062 та відповідно до рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.07.2021 у справі № 640/30976/20 у відповідності до вимог Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», без обмеження сумою в розмірі десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Із приводу викладеного, суд зазначає таке.
Частиною четвертою статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Оскільки у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.07.2019 у справі № 640/9323/19 та від 19.07.2021 у справі № 640/30976/20 про задоволення позову, суд доходить висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову в названій частині позовних вимог, із таких підстав.
Спірні правовідносини в межах розглядуваної справи щодо відсоткового значення розміру пенсії позивача фактично виникли у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.07.2019 у справі № 640/9323/19, а щодо обмеження пенсії максимальним розміром - рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.07.2021 у справі № 640/30976/20.
Фактично при розгляді цієї справи суд має дослідити і перевірити порядок виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.07.2019 у справі № 640/9323/19, а також рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.07.2021 у справі № 640/30976/20.
Отже позовні вимоги зводяться до оскарження дій відповідача щодо невиконання названого рішення суду, зокрема в частині перерахунку пенсії з урахуванням 80% сум грошового забезпечення позивача, та щодо обмеження пенсії максимальним розміром.
Оцінюючі доводи позивача, суд виходив із такого.
Статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
За приписами статті 373 Кодексу адміністративного судочинства України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Таким чином виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду.
У свою чергу, відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
Згідно із частиною першою статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Отже процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.
Суд звертає увагу, що зазначені норми процесуального закону мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. 
Як зазначалось, позивач обґрунтовував заявлені позовні вимоги у межах цієї справи тим, що має право на виплату пенсії в розмірі 80% сум грошового забезпечення, та без обмеження пенсії максимальним розміром, проте відповідачем обмежено в реалізації вказаного права, посилаючись на відмову, викладену у листі від 31.03.2022, у перерахунку пенсії після виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.07.2019 у справі № 640/9323/19, а також рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.07.2021 у справі № 640/30976/20.
Суд констатує, що судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. 
З огляду на наведене, суд доходить висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення в іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження.
Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а, від 06.02.2019 у справі № 816/2016/17.
Із аналізу предмета спору у цій справі у названій частині позовних вимог, суд доходить висновку, що він фактично спрямований на виконання іншого судового рішення, а саме рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.07.2019 у справі № 640/9323/19, та рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.07.2021 у справі № 640/30976/20.
За вказаних обставин, суд зазначає, що позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправними дії відповідача, вчинені або не вчинені на виконання рішення суду. Проте спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.
Відтак спір у справі виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судових рішень.
За вказаних обставин, якщо позивач уважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання названого судового рішення порушувались його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатись до суду в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.
У зв`язку із цим, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.08.2019 у справі № 522/10140/17.
Щодо позовних вимог у частині обмеження пенсії позивача максимальним розміром, суд констатує відсутність підстав для їх задоволення, оскільки із наявних у матеріалах справи доказів судом не встановлено, а позивачем не доведено, що розмір його пенсії обмежений десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, оскільки відповідно до поданих позивачем розрахунків пенсії, зокрема станом на 21.01.2022, розмір пенсії позивача становить 20071,52 грн.
Щодо позовних вимог у частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату позивачу різниці між перерахованою та виплаченою пенсією за минулий час, починаючи з 01.04.2019, суд зазначає, що позовні вимоги у цій частині є складовою частиною вимог про перерахунок та виплату пенсії, та дублюють ці вимоги, а відтак позов у названій частині задоволенню не підлягає.
Із урахуванням викладеного, суд доходить висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог.
VII. Висновок суду
Згідно із частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).
Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку про часткове задоволення позову.
VIІI. Розподіл судових витрат
Відповідно до частини першої статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
За приписами частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Судом установлено, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн, тож із урахуванням часткового задоволення позовних вимог, підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у відповідності до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України 496,20 грн.
Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо зменшення ОСОБА_1 з 21.01.2022 відсоткового значення розміру пенсії з 80% до 70% сум грошового забезпечення.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (код ЄДРПОУ: 42098368; місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16) перерахувати та виплатити з 21.01.2022 ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) пенсію з розрахунку 80% сум грошового забезпечення, визначеного у довідці Фінансово-економічного управління Служби безпеки України від 09.09.2020 № 21/3/2-9/878-1062 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, з урахуванням раніше виплачених сум пенсії.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 за період з 05.03.2019 по 31.12.2019, виходячи зі 100% сум підвищення пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служб.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (код ЄДРПОУ: 42098368; місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16) здійснити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) виплату перерахованої пенсії за період з 05.03.2019 по 31.12.2019, виходячи зі 100% сум підвищення пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», з урахуванням виплачених сум.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (код ЄДРПОУ: 42098368; місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Леонтович А.М.