Справа № 713/204/26 
Провадження №2/713/301/26 
РІШЕННЯ 
іменем України

21.05.2026 м. Вижниця
Вижницький районний суд, в складі головуючого судді Осокіна А.Л., за участю секретаря Холіван В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовом АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:
 
Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на таке.
Між позивачем та відповідачем 14.05.2024 було підписано Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, відповідно до якого позивач відкрив поточний рахунок на та встановив кредитний ліміт відповідачу у сумі 10 000 грн. та суми овердрафту – 24322,76, а відповідач, отримавши кошти, зобов`язався повернути їх та сплатити відсотки за користування.
Відповідач, умови договору не виконав та кошти належним чином не повернув. У зв`язку з чим за вказаним договором відповідач станом на 14.05.2025 має заборгованість перед позивачем у сумі – 34322,76 грн., яка складається з 26696,32 грн. заборгованість за кредитом та 6915,04 грн. заборгованість за пенею, та заборгованість за порушення грошового зобов`язання 711,4 грн.
Виходячи з викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у сумі 34322,76 грн. та судові витрати. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Ухвалою від 09.03.2026 відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику ( повідомлення) сторін.
Відповідач надав суду відзив в якому зазначив, що не погоджується з розрахунком заборгованості , а саме з нарахованими штрафними санкціями 
Відповідач по справі заперечує проти розміру заборгованості. Та зазначає, що, як убачається із наданого позивачем розрахунку боргу, усупереч умовам спірного договору та статті 19 Закону України «Про споживчий кредит» позикодавець весь час проводив нарахування відсотків на всю суму кредиту, без врахування сплачених позичальником сум.
Крім того, у позовній заяві не зазначено залишок заборгованості відповідача за договором, який підлягає стягненню із відповідача на користь позивача, відсутній обґрунтований розрахункок позивачем, відсутність у ньому періодів прострочення та даних про те, яка процентна ставка підлягала застосуванню, з огляду також на те, що умовам договору визначено фактично декілька альтернативних строків, у межах яких здійснюється повернення отриманих позичальником грошових коштів, та можливе застосування відсоткової ставки у розмірі 2% або 3% залежно від строку внесення платежів.
На думку ОСОБА_1 , відсутність детального розрахунку не підтверджує правильності нарахування відсотків за кредитним договором, наявності у позичальника боргу у розмірі, заявленого до стягнення кредитодавцем. Надані позивачем документи лише констатують заборгованість у фіксованій сумі, але не підтверджують її наявність, походження і розмір.
Позивач надав суду відповідь відзив в якому просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, вважає позовні вимоги повністю обгрунтованими та такими, що підтверджуються наданими доказами..
У відповідності ч.1 ст.280 ЦПК України суд знаходить можливим провести розгляд справи у відсутності сторін на підставі наданих документів, та ухвалити заочне рішення.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису за відсутності учасників справи - не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частково задоволенню.
Судом встановлено, що між 14.05.2024 було підписано Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, відповідно до якого позивач відкрив поточний рахунок на та встановив кредитний ліміт відповідачу у сумі 10 000 грн. та суми овердрафту – 24322,76, а відповідач, отримавши кошти, зобов`язався повернути їх та сплатити відсотки за користування. Вказане підтверджується копією анкети-заяви до договору про надання банківських послуг від 14.05.2024.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.
Відповідач, використавши кошти, свої зобов`язання за договором не виконував, та кошти не повернув, внаслідок чого, згідно розрахунку заборгованості станом на 04.12.2025 має заборгованість перед позивачем у сумі – 34322,76 грн., яка складається з 26696,32 грн. заборгованість за кредитом та 6915,04 грн. заборгованість за пенею, та заборгованість за порушення грошового зобов`язання 711,4 грн.. Вказане підтверджується розрахунком заборгованості.
Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Аналіз досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин в сукупності з наведеними вище вимогами закону та правовою позицією Великої Палати Верховного Суду дає підстави для обґрунтованого висновку, що оскільки відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором у встановлений строк не виконав, то з нього підлягає стягненню на користь позивача заборгованість, яка складається з тіла кредиту та відсотків, нарахованих виключно в межах строку кредитування, визначеного цим договором.
Таким чином, загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 26696,32 грн., з яких:
-тіло кредиту -26696,32 грн.
Щодо стягнення заборгованості по неустойці, пені
Суд вважає безпідставним включення позивачем до суми заборгованості, яка підлягає стягненню  з відповідача  пені у сумі 6915,04 грн., та заборгованості за порушення грошового зобов`язання у сумі 711,40 грн. 
У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).
Верховний Суд вже викладав висновки щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (див.: постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 жовтня 2023 року у справі № 706/68/23 (провадження № 61-8279св23)).
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється:
(1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування;
(2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит;
(3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання).
Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Зазначене також узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 12 лютого 2025 року у справі № 758/5318/23 (провадження № 61-15103св24).
Вказане свідчить, що судом касаційної інстанції визначено єдиний підхід щодо застосування норм права до правовідносин, які випливають, зокрема й з споживчого кредиту та щодо стягнення неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року.
Таким чином позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 6915,04 грн. та 711,40 грн. заборгованості за порушення грошового зобов`язання є необґрунтованими з вищевказаних підстав і задоволенню не підлягають.
З урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором обґрунтований, але підлягає частковому задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат по сплаті судового збору суд враховує, сплачено судовий збір у розмірі 3328 грн.
Оскільки позов задоволено частково, то відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2588,90 грн, тобто пропорційно до задоволених позовних вимог (77,78 % від заявленого позову).
Зважаючи на те, що позов задоволено на користь позивача частково, в частині 96,69%, суд, на підставі ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідачів понесені позивачем при зверненні до суду судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог .
На підставі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, та ст.ст. 2, 10, 12, 76, 77, 141, 263-265, 280- 282, ЦПК України, суд , -
УХВАЛИВ:
Позов АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути зі  ОСОБА_1 користь Акціонерного товариства «Універсал банк» заборгованість в сумі 26696,32 грн.
В іншій частині позову - відмовити
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня проголошення судового рішення, до Чернівецького апеляційного суду.
Позивач: Акціонерне товариство «Універсал банк», код ЄДРПОУ 21133352, вул. Оленівська,23, м.Київ, 04080,.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Суддя Андрій ОСОКІН