break-word'> 
УХВАЛА
28 квітня 2026 року
м. Київ

справа № 308/9225/21
провадження № 61-667ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Пархоменка П. І., суддів Гудими Д. А., Краснощокова Є. В. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження
за касаційною скаргою «Великолазівського ліцею» Бараницької сільської ради, інтереси якого представляє адвокат Резуненко Олександр Анатолійович на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 березня 2024 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 16 грудня 2025 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до Великолазівського ліцею Баранинської сільської ради про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу
УСТАНОВИВ:
1. 15 січня 2026 року представник «Великолазівського ліцею» Бараницької сільської ради (далі - відповідач) - Резуненко О. А. подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 березня 2024 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 16 грудня 2025 рокуу справі № 308/9225/21.
2. Ухвалою Верховного Суду від 27 січня 2026 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення наявних у ній недоліків щодо наданя доказів надсилання копії уточненої касаційної скарги з доданими матеріалами ОСОБА_1 .
3. Вимоги ухвали представником відповідача - Резуненком О. А.виконані, недоліки касаційної скарги усунуті.
4. Верховний Суд вважає, що є підстави для відкриття касаційного провадження.
5. У касаційній скарзі є доводи, які потребують перевірки, щодо передбачених пунктом 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) підстав касаційного оскарження, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 14 вересня 2020 року у справі № 296/443/16-ц, від 30 квітня 2025 року у справі № 755/6825/23, від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16, від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц, від 06 квітня 2021 року у справі № 925/642/19, від 29 вересня 2020 року у справі № 378/596/16-ц, від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20.
6. Крім того, представник відповідача посилається на необхідність відступу від висновку Верховного Суду від 15 листопада 2023 року у справі № 308/9448/21, вказуючи на неможливість кваліфікації внутрішніх змін у філії як реорганізації або скорочення штату (статті 40 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП)). Представник відповідача стверджує, що оскільки фактично відбулася зміна істотних умов праці, відмова працівника мала тягнути звільнення за пунктом 6 частини першої статті 36 КЗпП. На думку заявника, ігнорування судами виключного права власника на формування структури закладу та застосування невідповідних норм права вимагає уточнення судової практики задля дотримання принципу правової визначеності (пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК).
7. Також, представник відповідача зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо правомірності застосування пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП у контексті «реорганізації» відокремленого підрозділу (філії), який згідно зі статтями 95, 104 Цивільного кодексу України не наділений статусом юридичної особи, а отже, не є самостійним суб`єктом процедури реорганізації. Ключова правова проблема полягає у необхідності розмежування цивільно-правового поняття реорганізації юридичної особи та внутрішніх структурних змін у її підрозділах, оскільки помилкове ототожнення цих категорій судами попередніх інстанцій призводить до незаконного звільнення працівників за відсутності фактичної реорганізації установи, що потребує формування єдиної судової практики для усунення існуючої колізії правових норм.
8. Представник відповідача наголошує на порушенні норм процесуального права, що полягає у встановленні судом обставин, які мають суттєве значення для справи, на підставі недопустимих доказів, що відповідає положенням пункту 4 частини третьої статті 411 ЦПК України.
9. Касаційну скаргу подано з дотриманням вимог статті 392 ЦПК, підстави для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні. У касаційній скарзі наведені обставини, які потребують перевірки, щодо передбачених пунктами 1, 2, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК підстав для касаційного оскарження.
10. В касаційній скарзі представник відповідача просить зупинити дію рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 березня 2024 року та постанови Закарпатського апеляційного суду від 16 грудня 2025 року у справі № 308/9225/21, проте не наводить жодних обґрунтувань.
11. Верховний Суд вважає, що у задоволенні вказаної заяви слід відмовити з таких підстав.
12. За наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії (абзац другий частини восьмої статті 394 ЦПК).
13. Суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку. Про зупинення виконання або зупинення дії судового рішення постановляється ухвала (частини перша та друга статті 436 ЦПК).
14. За змістом наведених приписів у клопотанні про зупинення виконання оскаржених судових рішень або зупинення їхньої дії має бути наведено обґрунтування необхідності такого зупинення. 
15. Клопотання про зупинення виконання (дії) судових рішень має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для цього, підтверджені певними доказами. У клопотанні особа повинна навести обґрунтування своїх вимог та довести, що захист її прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим поворот виконання судових рішень у разі, якщо вони будуть скасовані. Вирішуючи питання про зупинення виконання або дії судових рішень, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судових рішень, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
16. Враховуючи обов`язковість судового рішення, клопотання про зупинення його виконання (дії) має бути достатньо обґрунтованим та відповідати законодавчо закріпленим гарантіям врахування прав та інтересів усіх учасників справи, забезпечувати збалансованість їх інтересів.
17. Дослідивши зміст клопотання про зупинення дії судових рішень, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення. Оскільки представником відповідача не наведено належного обґрунтування наявності об`єктивної необхідності у такому зупиненні, не доведено, що захист інтересів скаржника стане неможливим без вжиття вказаних заходів, а також не надано жодних належних та достатніх доказів, які б підтверджували ймовірність настання негативних наслідків чи утруднення повороту виконання рішення у разі його скасування, суд не вбачає правових підстав для відступу від принципу обов`язковості судового рішення та втручання у його дію до закінчення касаційного перегляду.
18. Ця відмова не позбавляє відповідача можливості ще раз звернутися до суду з аналогічною заявою за наявності належного обґрунтування.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 436 ЦПК, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою «Великолазівського ліцею» Бараницької сільської ради, інтереси якого представляє адвокат Резуненко Олександр Анатолійович на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 березня 2024 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 16 грудня 2025 року у справі № 308/9225/21.
2. Витребувати з Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області матеріали справи № 308/9225/21.
3. Відмовити представнику «Великолазівського ліцею» Бараницької сільської ради - Резуненку Олександру Анатолійовичу задоволенні заяви про зупинення дії рішенняУжгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 березня 2024 року та постанови Закарпатського апеляційного суду від 16 грудня 2025 року у справі № 308/9225/21.
4. Копії ухвали про відкриття касаційного провадження надіслати учасникам справи.
5. Роз`яснити учасникам справи право подати до суду касаційної інстанції з додержанням вимог статті 395 ЦПК відзив на касаційну скаргу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії ухвали про відкриття касаційного провадження у справі. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. Відсутність відзиву на касаційну скаргу не перешкоджає перегляду судових рішень (рішення).
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:П. І. Пархоменко Д. А. Гудима Є. В. Краснощоков