Провадження №	2/447/181/26 	
Справа №	447/3069/25 	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.04.2026 місто Миколаїв

Миколаївський районний суд Львівської області
в складі: головуючого судді Джуса Р.В.,
з участю: секретаря судового засідання Стемпель А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу
за позовом: ОСОБА_1 ,
до відповідача: Новороздільської міської ради Стрийського району Львівської області,
про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

за участю : 
представника позивача: Квак В.В.;
представника відповідача: не з`явився;

Обставини справи.
ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського районного суду Львівської області з позовом до Новороздільської міської ради Стрийського району Львівської області, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті бабусі, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою суду від 06.10.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовчому засіданні на 28.10.2025.
Ухвалою від 28.10.2025 суд задовільнив клопотання представника позивача про витребування у приватного нотаріуса Герасимів Руслани Дмитрівни додаткових доказів, та відклав підготовче засідання на 27.11.2025.
Ухвалою від 27.11.2026 суд продовжив строк підготовчого провадження у справі та відклав підготовче засідання на 07.01.2026. При цьому, витребувані судом документи, на адресу суду не надійшли.
07.01.2026 представник позивача подав клопотання в якому повідомив, що приватний нотаріус Герасимів Руслана Дмитрівна припинила свою діяльність, тому просив проводити розгляд справи за наявними матеріалами, без витребуваних доказів.
Ухвалою від 07.01.2026, суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 05.02.2026. 
Надалі у зв`язку із неявкою учасників справи, розгляд справи неодноразово відкладався.
При цьому на адресу суду повернувся поштовий конверт, яким суд направляв приватному нотаріусу Герасимів Руслані Дмитрівні ухвалу про витребування доказів, повернувся на адресу суду без вручення адресату із відміткою «адресат відсутній».
В судове засідання 01.04.2026 з`явився представник позивача. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі. За клопотанням представника позивача, в судовому засіданні було оголошено перерву до 23.04.2026. 
21.04.2026 представник позивача подав через канцелярію суду додаткові докази у справі, а саме отриману 03.04.2026 інформаційну довідку зі спадкового реєстру про відсутність заведеної спадкової справи після смерті ОСОБА_2 .
В судове засідання 23.04.2026 з`явився представник позивача. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі.
У відповідності до положень ч.2 ст.244 ЦПК України, після судових дебатів, ухвалення та проголошення судового рішення у справі було відкладено на 30.04.2026 о 15год. 00хв.
В судове засідання 30.04.2026, учасники справи не з`явились.
Згідно ч.4 ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

Правова позиція позивача.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його бабуся ОСОБА_2 , та після її смерті відкрилась спадщина до якої входить квартира АДРЕСА_1 . На момент смерті бабусі, був живий батько позивача - ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 захищаючи батьківщину. Після смерті батька, у 2025 році, серед документів батька, позивач знайшов заповіт своєї бабусі ОСОБА_2 , з якого дізнався, що бабуся заповіла свою квартиру, онуку, а саме йому – ОСОБА_1 .
Позивач зазначає, що до цього моменту не знав про наявність вказаного заповіту. При цьому зауважує, що разом із бабусею не проживав, похованням бабусі та оформленням всіх документів, займався його батько ОСОБА_3 , та він вважав, що саме батько успадкував квартиру бабусі. Однак тільки після смерті батька він дізнався, що останній за свого життя не оформляв жодної спадщини за ОСОБА_4 .
Також позивач зазначає, що після виявлення заповіту на своє ім`я, він звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадщини, однак постановою державного нотаріуса від 16.09.2025 йому було відмовлено у реєстрації права на спадщину, у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини.
Тому просить визначити йому додатковий строк тривалістю у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 . Зазначає, що інших спадкоємців у покійної ОСОБА_4 , немає.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив такі задовільнити в повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві та на підставі долучених до справи доказів. 

Правова позиція відповідача.
Відповідач Новороздільська міська рада не скористалася своїм процесуальним правом, відзиву на позов не подала. У поданих до суду клопотаннях про розгляд справи без участі представника відповідача, представник відповідача зазначила, що проти задоволення позову не заперечує.

Фактичні обставини встановлені судом. 
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Новий Розділ, Львівська область, померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 19.06.2020 серії НОМЕР_1 (а.с.8).
За життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповіла належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1 та все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, на що вона за законом матиме право, своєму онукові ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Вказаний заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Герасимів Р.Д., та зареєстрований в реєстрі за №2004 (а.с.15).
Копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №28713381 від 16.11.2011 свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію заповіту, номер у Спадковому реєстрі 52000128, номер у реєстрі нотаріальних дій 2004, заповідач – ОСОБА_2 (а.с.10).
Згідно довідки відділу державної реєстрації Новороздільської міської ради від 16.09.2025 №2889, на дату смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , з нею був зареєстрований ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 12).
Відповідно до копії свідоцтва про смерть від 18.09.2025 серії НОМЕР_2 та лікарського свідоцтва про смерть від 15.09.2025 №3244, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 у зоні бойових дій у Донецькій області (а.с.13,14).
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 та його батьком є ОСОБА_3 (а.с. 11).
Відповідно до постанови державного нотаріуса Новороздільської державної нотаріальної контори від 16.09.2025 № 586/02-31, позивач звертався до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про права на спадщину, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , у зв`язку із тим, що він пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини (а.с.7). 
Згідно листа державного нотаріуса Новороздільської державної нотаріальної контори від 03.04.2026 №184/01-16, вбачається, що станом на 03.04.2026 не заводилась спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Оцінка суду.
Як вбачається із позовної заяви, спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з пропуском позивачем встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України). 
Відповідно до статей 1216,1218 ЦК України перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) визнається спадкуванням. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до приписів частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
За загальним правилом положення про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).
На підставі ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.
За правилами ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
За правилами ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Подання заяви про прийняття спадщини є дією, що її повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину у разі, коли він не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем.
Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть застосовуватися, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Згідно з п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.
Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.
Пропуск такого строку позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.
Згідно з правовим висновком, викладеним Верховним Судом України у Постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, під час вирішення питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.
Свобода заповіту охоплює особисте здійснення заповідачем права на заповіт шляхом вільного волевиявлення, яке, будучи належно вираженим, підлягає правовій охороні і після смерті заповідача.
Свобода заповіту, як принцип спадкового права включає, серед інших елементів, також неодмінність поваги до волі заповідача та обов`язковість її виконання.
Тобто, складаючи заповіт, спадкодавець виражає свою волю на набуття спадкоємцем права на визначене в ньому майно.
Судом достовірно встановлено, що позивач у справі, який, згідно із заповітом є єдиним спадкоємцем після померлої бабусі ОСОБА_2 , на час відкриття спадщини із спадкодавцем не проживав. За життя ОСОБА_2 висловила своє волевиявлення, шляхом складення на ім`я позивача заповіту. Однак, про наявність заповіту, складеного на його користь, позивач дізнався поза межами строку, передбаченого частиною першою статті 1270 ЦК України, а саме у вересні 2025 року після смерті свого батька ОСОБА_5 , сина померлої, який зберігав її заповіт після її смерті.
Дані обставини по справі ніким не заперечуються. 
Також, суд зауважує, що в ході судового розгляду, суд не здобув даних, щодо наявності інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 , які прийняли спадщину чи претендували би на неї. Право позивача на прийняття спадщини ніким не оспорюється, зокрема, відповідач у справі – Новороздільська міська рада, будь яких заперечень проти позову не висловила. 
Відтак, суд приходить до висновку, що відмова у позові фактично порушила б законне право позивача на отримання спадкового майна, яке залишилось після смерті його бабусі, що диспропорційно вплинуло б на принцип «справедливості» при вирішенні даної справи.
Враховуючи викладене, а також, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що причини пропуску позивачем, встановленого законом, шестимісячного строку на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини є поважними, а тому приходить до висновку про задоволення позову та визначення йому додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини тривалістю у три місяці. 
Керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 141, 142, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
Встановити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю в 3 (три) місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Новий Розділ Львівської області.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи :
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .
відповідач: Новороздільська міська рада Стрийського району Львівської області, юридична адреса: м.Новий Розділ, вул. М.Грушевського, буд. 24, Стрийський район, Львівська область; ЄДРПОУ 26306854.

Суддя          Роман ДЖУС