Справа №: 452/1180/26
Провадження № 3/452/548/2026

П О С Т А Н О В А
Іменем України

17 червня 2026 року м.Самбір
суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Казан І.С., із участю особи ОСОБА_1 , розглянувшиматеріали, які надійшли від Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , - 
- за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
в с т а н о в и в: 
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 22.03.2026 року ОСОБА_1 того дня о 21.35год в с. Стрілковичі по вул. Самбірська Самбірського району Львівської області, керуючи транспортним засобом мотоциклом марки Альфа 125, із номерним знаком НОМЕР_1 , порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України, а саме керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя і від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Під час розгляду справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення заперечив, пояснив, що того дня мотоциклом не керував, так як закінчився бензин; і він третину дороги пропхав його, щоб дістатися додому, з ним також були дружина та дитина. В цей момент до нього підійшли працівники поліції, котрі повідомили, що мотоцикл без номерних знаків, а також при пред`явленні посвідчення водія з`ясувалося, що категорія А на право керування мотоциклом відсутня; далі в ході розмови інспектор почав складати постанову та оформляти протокол; із невідомих причин йому було запропоновано ще пройти тест на вміст вживання алкоголю, чого він не розумів, оскільки працівниками поліції не було йому роз`яснено причин та процедуру огляду та, за основне, не було зазначено ознаки алкогольного сп`яніння, а лише нав`язливо пропонувалось пройти тест на алкоголь чи проїхати в лікарню не пояснюючи для чого; просив провадження у справі закрити.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суддя приходить до наступного висновку:
Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 цього Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтями 251 та 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Так, адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 130 КпАП України, визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Так п. 2.5 ПДР України, що інкриміновано особі, зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідальність за порушення зазначеної вимоги передбачена ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
На підставі наведених правових норм, оцінюючи вказаний протокол про адміністративне правопорушення та пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, надані під час розгляду справи, встановлено також наступне.
На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суду надані наступні докази:
?протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 621639 від 22 березня 2026 року;
?направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 22 березня 2026 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від такого огляду;
?рапорт поліцейського ВРПП Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області старшого сержанта поліції Воробель І.;
?відеозапис нагрудної камери поліцейського на DVD- R диску.
Відповідно до п. 1.10 ПДР України водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться в абз. 3 п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року, під керуванням транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Касаційний адміністративний суду в складі Верховного Суду в рішенні
№404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. 
Згідно сталої позиції Львівського апеляційного суду визначальними для кваліфікації діяння за ст. 130 КУпАП, є не тільки факт відмови від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння чи перебування у такому стані, а й встановлення спеціального суб`єкта такого адміністративного правопорушення, оскільки суб`єктом зазначеного адміністративного правопорушення може бути лише особа, яка керує транспортним засобом, тобто здійснює усвідомлену і цілеспрямовану діяльність з використання відповідних його функцій (для прикладу справи №438/1527/23, 452/4418/24, 464/3877/23).
Отже, лише при наявності в особи, яка саме керувала транспортним засобом, ознак сп`яніння, може бути підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Як доказ суду наданий відеозапис нагрудної камери поліцейського на DVD- R диску. 
У суді за участі ОСОБА_1 , здійснено відтворення долученого до матеріалів справи відеозапису із нагрудної камери поліцейського, під час огляду якого суддею встановлено, що зазначена в протоколі обставина щодо керування особою транспортним засобом не підтверджується долученими до матеріалів справи відеозаписом, зокрема відеозапис містить відеоролик, тривалістю 24хв, протягом яких суддею спостерігається нічне небо та огорожу житлового будинку, надалі на 18.24хв стало видно частину поліцейського автомобіля, чути незрозумілу розмову, як здалося інспектор пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, чіткої відмови водія не зафіксовано, та надалі оформляється протокол про адміністративне правопорушення; суддя також звертає увагу, що жодних осіб не відеозаписі не видно, більш того не видно транспортного засобу та його руху. 
Разом з тим, обов`язковою умовою наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є доведений факт керування особою транспортним засобом, тобто здійснення на ньому руху. При цьому, саме під час руху на транспортному засобі у водія повинні бути виявлені ознаки сп`яніння. Відтак, підставою для складання протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП є наявність у поліцейських підстав вважати, що особа здійснила рух на транспортному засобі одночасно з наявністю ознак сп`яніння.
Крім того з рапорту посадової особи ВРПП Самбірського РВП ГУНП у Львівській області Воробель І. вбачається, що 22.03.2026 року о 21 год. 35 хв. року в с. Стрілковичі по вулиці Самбірській було виявлено мотоцикл Альфа 125 д.н.з. НОМЕР_1 ; було прийнято рішення про зупинку вказаного автомобіля, тому було ввімкнено проблискові маячки синього та червоного кольорів і автомобіль Рено Трафік зупинився. Підійшовши до автомобіля, водію було повідомлено про причину зупинки та запропоновано йому було пред`явити посвідчення водія. Було встановлено що даним водієм являється гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 жит. с. Морозовичі вул. Центральна 24, та не має права керувати таким тз. При спілкуванні із водієм в останнього з порожнини рота було чути різкий запах алкоголю, було запропоновано пройти тест на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в найближчому лікувальному закладі водій ОСОБА_1 відмовився.
Суддя наголошує на тому, що рапорт не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення (позиція ВС КАС у справі №524/5741/16-а, постанова від 20 травня 2020 року), проте може бути прийнятим судом до уваги у випадках, коли містить дані, які повністю узгоджуються з іншими доказами по справі та доповнюють їх.
Разом з тим, у даному конкретному випадку рапорт посадової особи ВРПП Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області Воробель І. суперечить дослідженим у суді відео файлам, а також містить розбіжності, так як згідно рапорту було виявлено мотоцикл Альфа 125 д.н.з. НОМЕР_1 , а зупинено автомобіль Рено Трафік. 
Отже, будь-яких допустимих та належних доказів, які б свідчили про зупинку транспортного засобу мотоцикла марки Альфа 125 д.н.з. НОМЕР_1 , саме під керуванням ОСОБА_1 , матеріали адміністративної справи не містять і при її розгляді в суді таких доказів не встановлено, а сам по собі факт перебування особи біля мотоцикла з явними ознаками алкогольного сп`яніння фактично не містить складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; при таких обставинах пропозиція поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння і відмова особи від проходження такого огляду, в даному конкретному випадку також не може вказувати на порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України та не містить складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Таким чином, оцінюючи зібрані докази, зважаючи на відсутність даних, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та його безпосередню зупинку працівниками поліції, суд дійшов висновку про те, що в матеріалах справи відсутні достовірні дані та докази, які б свідчили про вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та, з огляду на вищевикладене, в його діях відсутні ознаки зазначеного адміністративного правопорушення.
Разом з тим, суд не тільки не зобов`язаний, але й не має права сам особисто звинувачувати особу у вчиненні неправомірних дій. Компетенція суду полягає в тому, щоб перевірити обґрунтованість складеного протоколу шляхом дослідження доказів та надання їм оцінки.
При цьому, висновки суду про фактичні обставини вчиненого правопорушення не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 6 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином викладене надає обґрунтовані підстави дійти висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого особі адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що вказує на відсутність в діянні ОСОБА_1 складу даного адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим суддя приходить до переконання, що справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, - за відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься, зокрема, при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.
Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя
п о с т а н о в и в: 
Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. 

Суддя