Справа № 404/10701/23 
Номер провадження 2/404/3106/24 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2026 року Фортечний районний суд міста Кропивницького в складі:
Головуючого судді – Іванової Н.Ю. 
при секретарі - Коцюбі Т.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами спрощеного провадження цивільну справу за позовом Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року представник позивача, Обласного комунального підприємства «Дніпро-Кіровоград», звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення у загальній сумі 142 674,78 грн., з яких: основний борг в сумі 135719,57 грн., 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України в сумі 1859,68 грн., індекс інфляції відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України в сумі 5095,52 грн. та судові витрати в розмірі 2684 грн. 
У обґрунтування позовних вимог посилався на те, що між сторонами виникли фактичні договірні відносини щодо надання послуг з водопостачання та водовідведення. Споживачу послуг за особовим рахунком № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , надано послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у період з 01 листопада 2017 року по 31 жовтня 2023 року включно. 
Згідно обліку води ЛК-1.5 заводський номер 0171709 підлягав періодичній повірці у ІІІ кварталі 2018 року. 
Позивачем направлено повідомлення про необхідність проведення планової періодичної повірки приладу обліку, яка відбудеться 21 серпня 2018 року, вручено під підпис 26 червня 2018 року. 
У зв`язку з тим, що не було обрано послугу з обслуговування вузлів розподільного обліку та не сплачено згідно прейскуранту, роботи по обслуговуванню вузла обліку, заплановані на 21 серпня 2018 року, не проведені. 
Прилад обліку знятий з обліку з 01 жовтня 2018 року, нарахування за послуги проводяться по нормі. 
Станом на 01 листопада 2023 року заборгованість відповідача становить 135 719,57 грн.
На підставі ст. 625 ЦК України відповідачу було нараховано індекс інфляції у сумі 5095,52 грн. та 3% річних у сумі 1859,68 грн. за період з 01 листопада 2017 року по 31 жовтня 2023 року. 
Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 січня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.
Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 лютого 2024 року позовні вимоги Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» заборгованість за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 142674,78 грн., з яких: основний борг в сумі 135719,57 грн.; 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України в сумі 1859,68 грн.; інфляційні втрати відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України в сумі 5095,52 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684 грн.
31 жовтня 2024 року відповідач звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення. 
Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 грудня 2024 року заочне рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 лютого 2024 року, скасовано, розгляд справи визначено проводити у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідач подала до суду відзив на позовну заяву, у якому вказувала, що до суду з даним позовом позивач звернувся 12 грудня 2023 року, тобто майже через шість років після виникнення фактичних договірних відносин. 
Позивач протягом 5 років не повідомляв її про необхідність повірки приладу обліку води. 
Вказувала, що за адресою: АДРЕСА_1 проживала та була зареєстрована її бабуся, яка померла у 2017 році. Між бабусею та позивачем укладено договір на споживання послуг водопостачання та водовідведення, за користування якими оплачувалось відповідно до встановленого приладу обліку. Бабуся не була власницею житла, а лише винаймачем, оскільки квартира не приватизована. Вона разом з трьома дітьми була зареєстрована у даній квартирі та користувалась послугами позивача у період проживання згідно приладу обліку води.
Вважає, що позивач навмисно приховав від неї суму боргу. У зв`язку з тим, що вона разом з дітьми не використовувала обсяг води нарахований позивачем, не повинна сплачувати за те, чого не отримувала. Просила суд застосувати строки позовної давності.
Представником позивача подано до суду відповідь на відзив. Вказано, що обставини, на які вказує відповідач як на спростування позовних вимог, а саме: пропуск позовної давності, посилання на правильність показів лічильника та шокованість відповідача сумою боргу не можна вважати такими, що свідчать про необґрунтованість позову.
Відповідач не враховує те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX) було визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільним Кодексом України та строки визначені Господарським кодексом України, а саме ст. 232, 269, 322, 324 продовжуються на строк дії такого карантину. З 12 березня 2020 року до 30 червня 2023 року на усій території України було встановлено карантин відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами), від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID 19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів», від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». 
Згідно ч. 1 п. 37 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2019 року № 690 оплата послуг здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиті послуги), якщо інший порядок та строки не визначені договором. 
Період виникнення заборгованості відповідача у даній справі з 01 листопада 2017 року по 31 жовтня 2023 року. Враховуючи те, що платіж за послуги водопостачання та водовідведення спожиті у листопаді 2017 року слід сплатити до 31 грудня 2017 р., перебіг позовної давності у даному випадку починається з 01 січня 2018 року, і враховуючи дату звернення з позовом до суду та продовження строків позовної давності на строк дії карантину, позивачем не допущено пропуск строків позовної давності. 
Доводи відповідача про пропуск позовної давності щодо вимог про стягнення пені є помилковими, оскільки пеня відповідачу в межах даного провадження не нараховувалася.
Згідно повідомлення № 0000001759884, яке вручене відповідачу 26 червня 2018 року під розписку (долучене до матеріалів справи у додатку до позовної заяви) ОКВП «Дніпро Кіровоград» проінформувало ОСОБА_1 про те, що повірка її розподільного приладу обліку води виконуються за рахунок споживача, також відповідача було проінформовано про термін періодичної повірки лічильника води та рекомендовано 21 серпня 2018 року забезпечити доступ представника ОКВП «Дніпро-Кіровоград» для проведення робіт по розпломбуванню, демонтажу, встановленню нового лічильника. З вказаного листа вбачається, що підприємство повідомило відповідача про те, що не проведення повірки є підставою для зняття лічильника з абонентського обліку з наступного за звітним кварталу, а відтак вказаний лічильник не буде використовуватися як засіб обліку і нарахування плати за послуги відбуватиметься за нормами водоспоживання. 
Відповідач не забезпечив оплату вартості повірки розподільного лічильника води та не замовив її проведення у ОКВП «Дніпро-Кіровоград» або у сторонніх підрядних організаціях.
Оскільки відповідач у встановлений строк повірку лічильника не здійснив, йому було обґрунтовано здійснено нарахування за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення без врахування показів лічильника.
За адресою відповідача у березні 2022 року було встановлено комерційний засіб обліку у зв`язку з чим обсяги спожитих послуг йому були визначені відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та Методики № 315 та без врахування показників розподільчого приладу обліку (лічильника відповідача).

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, позов просив задовольнити.
Відповідач у судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги не визнала. 
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом в силу ч. 2 ст.247 ЦПК України не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані сторонами докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги доведені належними та допустимими доказами, тому позов слід задовольнити, з наступних підстав. 
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).
Судом установлено, що відповідач ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 має у Обласному комунальному виробничому підприємстві «Дніпро-Кіровоград» відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 , та є споживачем послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення. 
Відповідач споживає послуги Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» з централізованого водопостачання та водовідведення, проте за спожиті послуги не сплачує, у зв`язку з чим станом на 01 листопада 2023 року має перед позивачем заборгованість в сумі 135 719,57 грн.
Згідно зі ст. 22 Закону України «Про питну воду і питне водопостачання» визначено зобов`язання споживачів щодо своєчасного внесення плати за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами / тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до ч.1, 3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідач є споживачем послуг позивача з централізованого водопостачання та водовідведення, проте за спожиті послуги сплачує не у повному обсязі, у зв`язку з чим має заборгованість в сумі 135719,57 грн.
При цьому, як встановлено судом у відповідача виник обов`язок по повірці засобу обліку води. Разом з тим, повірка знятого з обліку лічильника вчасно проведена не була. 
Враховуючи, що з жовтня 2018 року відповідачем не проведено повірку свого лічильника води, тому даний лічильник було знято з абонентського обліку ОКВП «Дніпро-Кіровоград», як такий, що не пройшов державну повірку. Таким чином, починаючи з жовтня 2018 року нарахування здійснюються за методом, який застосовується для будинків без індивідуальних приладів обліку води, тобто за встановленими нормами споживання.
Відповідно до ст. 625 Цивільного Кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи, що відповідач прострочила виконання грошового зобов`язання у виді несвоєчасної сплати за послуги з водопостачання та водовідведення, які надаються позивачем, з неї на користь позивача підлягають стягненню витрати, пов`язані з інфляційними процесами та три відсотки річних.
Доводи відповідача про пропуск строку позовної давності позивачем не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. 
Таким чином, відповідач, як споживач послуг, свої зобов`язання щодо своєчасності оплати за фактично отримані послуги належним чином не виконує, у зв`язку з чим має перед позивачем заборгованість, яку слід стягнути з відповідача на користь Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград».
У відповідності до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» заборгованість за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 142 674,78 грн., з яких: основний борг в сумі 135719,57 грн.; 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України в сумі 1859,68 грн.; інфляційні втрати відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України в сумі 5095,52 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Відомості про учасників справи:
Позивач: Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград», код ЄДРПОУ 03346822, місцезнаходження: 25009, місто Кропивницький, вулиця Соборна, буд. № 19а.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Повний текст судового рішення складено 29.04.2026 року. 

Суддя Фортечного районного суду 
міста Кропивницького Н. Ю. Іванова