Справа № 346/6810/25
Провадження № 2/346/1036/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

24 квітня 2026 р.	м. Коломия Коломийський міськрайонний суд  Івано - Франківської області	

у складі: головуючого судді: Махно Н.В.,
з участю: секретаря: Гломби А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" Романенко М.Е., звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості. Дану позовну заяву мотивує тим, що 23.09.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВІВА КАПІТАЛ" та ОСОБА_1 , укладено договір № 1326649182022. Вказує, що відповідач уклав кредитний договір № 1326649182022 від 23.09.2023 із ТОВ "ФК "ВІВА КАПІТАЛ" та відповідачу перераховані кошти на картковий рахунок в сумі 4000, 00 грн. Зазначає, що 22.07.2024 року між ТОВ " ФК " ВІВА КАПІТАЛ" та ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ДІДЖИ ФІНАНС" відповідно до чинного законодавства України, укладений Договір факторингу №22072024. Згідно даного Договору факторингу 22.07.2024 року відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № 1326649182022 від 23.09.2023 року. Вказує, що згідно Договору факторингу сума боргу перед Новим кредитором становить 14000 гривень: - заборгованість за тілом кредиту становить 4000 грн; - заборгованість за відсотками становить 10000 грн. Представник позивача просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 , на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 1326649182022 від 23.09.2023 року у розмірі 14000 (чотирнадцять тисяч) гривень, а також судові витрати.
Сторони в судове засідання не з`явились. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, у встановленому законом порядку.
Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.09.2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВІВА КАПІТАЛ" та ОСОБА_1 , укладено договір № 1326649182022, який підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором J4Q5S1 (а.с. 35-47).Згідно розрахунку заборгованості за договором кредиту 1326649182022 від 23.09.2023 загальна сума заборгованості складає 14000 гривень: - заборгованість за тілом кредиту становить 4000 грн; - заборгованість за відсотками становить 10000 грн (а.с.20-23). Встановлено й те, що згідно довідки про ідентифікацію клієнта акцепт оферти позичальником здійснено для укладення договору № 1326649182022, номер картки/маска карти: НОМЕР_1 (а.с.25). Окрім того відповідачем було підписано електронним підписом J4Q5SI анкету-заяву на отримання кредиту, а також паспорт договору про надання фінансового кредиту продукту кредитна лініч "СТАРТ" (а.с.32). 22.07.2024 року між ТОВ " ФК " ВІВА КАПІТАЛ" та ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ДІДЖИ ФІНАНС" укладений Договір факторингу №22072024 (а.с.50-56). Окрім того встановлено, що згідно листа ТзОВ "ФК "Контрактовий Дім" повідомило первісного кредитора ТзОВ "ВІВА КАІПТАЛ" про успішність зарахування на номер картки НОМЕР_1 коштів на суму 4000 грн (а.с.62).
Відповідно до положень статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч.ч. 1,3 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України). Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно частини першої статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Одним із видів договорів, є договір приєднання, яким відповідно до частини першої статті 634 Цивільного кодексу України є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як передбачено статтею 641 Цивільного кодексу України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. 
Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк /термін/ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/.
Відповідно до частини першої статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.
Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно частини другої статті 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. 
Статтею 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Вказаний договір укладений шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Такий договір прирівнюється до договорів, укладених в письмовій формі. Як вбачається із матеріалів справи, кредитний договір № 1326649182022 від 23.09.2023 року укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов. 
Таким чином, беручи до уваги, що між сторонами у справі виникли правовідносини, відповідачем грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто, внаслідок чого утворилась заборгованість на загальну суму 14000,00 грн., тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТзОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі, тому позов слід задовольнити та слід стягнути з відповідача, на користь позивача, заборгованість за Кредитним договором № 1326649182022 від 23.09.2023 року у розмірі 14000 (чотирнадцять тисяч) гривень. 
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 19, 81, 141, 263-265, 268, 247 ч.2 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" (ЄДРПОУ: 42649746, місцезнаходження юридичної особи: 04112, м.Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, адреса для листування: 07406, Київська обл., м.Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1; IBAN: НОМЕР_3 в АТ "ПУМБ", МФО: 334851) заборгованість за Кредитним договором № 1326649182022 від 23.09.2023 року у розмірі 14000 (чотирнадцять тисяч) гривень, а також сплачений судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Повне судове рішення складено 29.04.2026 року. 

Суддя: 	Махно Н. В.