ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

28 квітня 2026 року 	м. Ужгород	№ 260/6093/25 	
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Микуляк П.П., розглянувши адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови, яким просить суд визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ МЮ Білинця В.О. про накладення штрафу від 21.07.2025 р. y розмірі 10200 грн у виконавчому провадженні № 77667328.
Позовна заява мотивована тим, що постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ МЮ від 21.07.2025 р. накладено штраф у розмірі 10200 грн за повторне невиконання рішення суду без поважних причин. Позивача вважає вказану постанову безпідставною, необґрунтованою, винесеною без урахування усіх обставин справи, що мають значення для прийняття законного рішення, і такою, що завдає істотної шкоди законним інтересам позивача.
В той же час, позивач зазначає, що на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 03.07.2024 р. у справі № 260/3149/24 Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області звернулося до Департаменту пенсійного забезпечення, страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Пенсійного фонду України з листом про надання дозволу на макетну обробку електронної пенсійної справи (ЕПС), оскільки програмним забезпеченням неможливо привести у відповідність особовий рахунок ОСОБА_1 .
Представник позивача наголошує, що Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повідомляло відповідача, що відповіді Пенсійного фонду України на лист Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про надання дозволу щодо опрацювання пенсійної справи ОСОБА_1 не надходило. При надходженні відповіді, пенсійну справу буде опрацьовано.
Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову, у зв`язку з тим, що повідомлені боржником обставини про надіслання до Пенсійного фонду України листа щодо надання дозволу на опрацювання пенсійної справи в макетному режимі не є доказом виконання рішення суду, та не свідчить про виконання зобов`язання, покладеного на позивача рішенням суду по справі № 260/3149/24.
Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши всі докази, які мають юридичне значення для вирішення справи і розгляду спору по суті, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 липня 2024 року у справі № 260/3149/24 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задоволено. 
Зокрема, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області щодо неврахування постанови Кабінету Міністрів України від 02.12.2009 р. № 1309 «Про встановлення доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною» при обчисленні ОСОБА_1 розміру надбавки, передбаченої Законом України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» № 1767-III від 01.06.2000 р. та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області здійснити з 01.04.2023 р. перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням надбавки за особливі заслуги перед Україною померлого годувальника, передбаченої Законом України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» № 1767-III від 01.06.2000 р., виходячи з розрахунку 70% від надбавки за особливі заслуги перед Україною, яку отримував її померлий чоловік ОСОБА_2 , відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 02.12.2009 р. № 1309 «Про встановлення доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною» та з урахуванням раніше виплачених сум.
На виконання рішення суду від 03 липня 2024 року у справі № 260/3149/24, яке набрало законної сили 07.02.2025 р., Закарпатський окружний адміністративний суд 26 березня 2025 року видав виконавчий лист про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області здійснити з 01.04.2023 р. перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням надбавки за особливі заслуги перед Україною померлого годувальника, передбаченої Законом України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» № 1767-III від 01.06.2000 р., виходячи з розрахунку 70% від надбавки за особливі заслуги перед Україною, яку отримував її померлий чоловік ОСОБА_2 , відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 02.12.2009 р. № 1309 «Про встановлення доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною» та з урахуванням раніше виплачених сум».
13.03.2025 р. Головне управління звернулось до Департаменту пенсійного забезпечення, страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Пенсійного фонду України з листом № 0700-0306-5/15067 про надання дозволу на макетну обробку електронної пенсійної справи (ЕПС), оскільки програмним забезпеченням неможливо привести у відповідність особовий рахунок ОСОБА_1 .
03.04.2025 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначено про необхідність протягом 10 робочих днів виконати рішення суду.
Листом від 08.04.2025 р. № 0700-0306-5/20157 позивач на виконання вищенаведеної постанови повідомив відповідача, що рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 03.07.2024 р. у адміністративній справі № 260/3149/24 опрацювати технічно неможливо. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області надіслано листа від 13.03.2025 р. № 0700-0306-5/15067 про надання дозволу на макетну обробку електронної пенсійної справи до Пенсійного фонду України. Після надання дозволу на макетну обробку рішення Закарпатського окружного адміністративного суду по справі ОСОБА_1 , буде доопрацьовано.
У зв`язку з тим, що рішення суду боржником не виконано без поважних причин, 09.04.2025 р. державним виконавцем відділу ПВР, керуючись ст. ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5100 грн, копію постанови надіслано сторонам виконавчого провадження.
10.04.2025 р. державним виконавцем відділу ПВР надіслано позивачу вимогу про надання копії листа від 13.03.2025 р. № 0700-0305-5/15067 про надання дозволу на макетну обробку електронної пенсійної справи, який надіслано до Пенсійного фонду України.
Листом від 14.04.2025 р. № 0700-0306-5/21532 позивач на вимогу відповідача надав останньому копію листа від 13.03.2025 р. № 0700-0306-5/15067 про надання дозволу на макетну обробку електронної пенсійної справи
16.07.2025 р. державним виконавцем відділу ПВР надіслано позивачу вимогу про надання інформації про стан виконання рішення суду.
Листом від 18.07.2025 р. № 0700-0306-5/42764 позивач повідомив відповідача, що відповіді Пенсійного фонду України на лист Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про надання дозволу щодо опрацювання пенсійної справи ОСОБА_1 не надходило. При надходженні відповіді, пенсійну справу буде опрацьовано.
21 липня 2025 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ МЮ винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 10200 грн у ВП № 77667328 за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії.
Водночас, 21.07.2025 р. державним виконавцем відділу ПВР надіслано до Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області повідомлення про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 Кримінального кодексу України.
Не погоджуючись з постановою про накладення штрафу від 21 липня 2025 року у виконавчому провадженні № 77667328, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції України.
Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно з частинами 2, 4 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
Частинами 2 та 3 статті 14 КАС України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Частинами 2, 4 статті 372 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені в Законі України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VIII.
Згідно статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення ) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною 1 статті 18 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до п. 16 ч. 3 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.
Згідно частини 1 статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
Частинами 1-3 статті 63 Закону № 1404-VIII регламентовано порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, та встановлено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.
У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Стаття 75 Закону № 1404-VIII встановлює відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.
У разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання (ч. 1 ст. 75 Закону № 1404-VIII).
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 75 Закону № 1404-VIII).
Отже, накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. При цьому, умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
Накладення штрафу є заходом покарання, а тому можливість накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.
Відтак, законодавець передбачає дві складові, які повинен здійснити державний виконавець перед тим, як застосувати до боржника штраф. По-перше, перевірити виконання рішення боржником та, по-друге, впевнитися, що рішення суду не виконане без поважних причин.
Верховний Суд у постанові від 31.03.2021 р. у справі № 360/3573/20 зазначив, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. При цьому, визначальною умовою для накладення зазначеного штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.
Згідно частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Суд зазначає, що предметом спору у цій справі є правомірність винесення державним виконавцем постанови про накладення штрафу на боржника, відтак факт невиконання без поважних причин боржником рішення суду, невжиття заходів з метою виконання рішення суду, є суттєвою обставиною, яка впливає на правильність вирішення спору.
Судом встановлено, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 липня 2024 року у справі № 260/3149/24, яке набрало законної сили 07.02.2025 р., зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області здійснити з 01.04.2023 р. перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням надбавки за особливі заслуги перед Україною померлого годувальника, передбаченої Законом України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» № 1767-III від 01.06.2000 р., виходячи з розрахунку 70% від надбавки за особливі заслуги перед Україною, яку отримував її померлий чоловік ОСОБА_2 , відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 02.12.2009 р. № 1309 «Про встановлення доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною» та з урахуванням раніше виплачених сум.
Будь-які належні та допустимі докази на підтвердження вчинення органом Пенсійного фонду необхідних дій, спрямованих на виконання вказаного рішення, відсутні в матеріалах як виконавчого провадження, так і в матеріалах судової справи.
Разом з тим, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області надіслало лист від 13.03.2025 р. № 0700-0306-5/15067 до Департаменту пенсійного забезпечення, страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Пенсійного фонду України щодо надання дозволу на макетну обробку електронної пенсійної справи (ЕПС), оскільки програмним забезпеченням неможливо привести у відповідність особовий рахунок ОСОБА_1 . В матеріалах справи відсутня відповідь на вищевказаний лист. 
Суд констатує, що з моменту відкриття виконавчого провадження (03.04.2025 р.) до моменту накладення штрафу оскаржуваною постановою (21.07.2025 р.) минуло більше трьох місяців. Позивач, направивши 13.03.2025 р. до Департаменту пенсійного забезпечення, страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Пенсійного фонду України дозвіл на макетну обробку пенсійної справи ОСОБА_1 та не отримавши відповіді, протягом зазначеного строку повторно з запитами до Пенсійного фонду України не звертався, жодних інших дій для виконання судового рішення не вчиняв. На час розгляду справи в суді Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області також відомостей про вчинення таких дій не надало, матеріали справи таких даних не містять.
Відтак, на переконання суду, лист від 13.03.2025 р. до територіального органу Пенсійного фонду України «щодо прохання надати дозвіл на макетну обробку пенсії» за жодних обставин не може вважатися ні вчиненням боржником необхідних дій, спрямованих на перерахунок та виплату пенсії особі, ні існуванням об`єктивних обставин, які перешкоджають виконанню судового рішення.
З врахуванням наведеного суд вважає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області не виконує судове рішення у справі № 260/3149/24 без поважних причин, за відсутності перешкод для виконання судового рішення.
Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 р. № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 р. № 11-рп/2012).
Конституційний Суд України, розглядаючи справу, бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 р. вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).
Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.
Таким чином, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. При цьому, добровільне виконання боржником судового рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є законодавчо встановленим обов`язком такого боржника. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про правомірність оскарженої постанови від 21 липня 2025 року про накладення на позивача штрафу в розмірі 10200 грн за повторне невиконання без поважних причин рішення суду у виконавчому провадженні № 77667328, адже рішення Закарпатського окружного адміністративного суду у справі № 260/3149/24 є не виконаним.
За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Наведене свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.
За таких обставин, судові витрати відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподілу не належать.
На підставі наведеного та керуючись ст. 9, 14, 90, 134, 139, 242-246, 271, 287 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 та 287 КАС України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду, протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя	П.П.Микуляк