Справа № 156/981/25
Провадження № 2/156/20/26
Рядок статзвіту № 40

Р І Ш Е Н Н Я 
і м е н е м У к р а ї н и 
12 травня 2026 року сел. Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області у складі: 
головуючого судді Комзюк Н.Н.,
за участю секретаря судового засідання Кирилюк Л.М.,
представника відповідача адвоката Біллериса Ю.О., (у режимі відеокоференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:
У серпні 2025 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулося до Іваничівського районного суду Волинської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 04.08.2024 між сторонами укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1430-4318. Згідно з умовами договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 12300 грн 00 коп.; строк кредитування - 365 днів; базовий період - 21 днів, знижена відсоткова ставка - 1,50 % у день; стандартна відсоткова ставка - 1,50% у день протягом перших 180 днів та 1.18% у день починаючи з 181 дня дії договору і до закінчення строку дії договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту. ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконало взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, надавши ОСОБА_1 кредит у погодженому розмірі, однак відповідач своїх зобов`язань за договором не виконав належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість по кредиту, яка, з врахуванням часткового списання відсотків, становить 61500,00 грн, з яких 12300,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 49200,00 грн - прострочена заборгованість за нарахованим процентами. Дана заборгованість у добровільному порядку ОСОБА_1 погашена не була, тому ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» було змушене звернутись до суду з даним позовом за захистом своїх прав та інтересів.
Ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області від 15.08.2025 відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у позові не заперечував проти розгляду справи за його відсутності.
У судовому засіданні представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову. Зазначав, що позивач, усупереч вимогам Закону України «Про споживче кредитування», нарахував відсотки за ставкою понад 1%. 
Також у матеріалах справи наявні письмові пояснення представників позивача щодо неправомірності нарахування відсотків за ставкою понад 1%.
Вислухавши думку представника відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов наступного висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті205,207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.
Судом встановлено, що між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 04.08.2024 укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1430-4318, за умовами якого відповідачу надано кредит для задоволення особистих потреб в сумі 12300,00 грн; строк кредитування – 365 днів; базовий період – 21 день; знижена % ставка – 1,50 % в день; стандартна % ставка: 1,50 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 (ста вісімдесяти) календарних днів з дати укладення договору; 1,18 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 (ста вісімдесят першого) календарного дня дії договору і до закінчення строку дії договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту (до тієї із зазначених дат, яка настане раніше).
Дата надання/видачі кредиту - 04.08.2024. Дата повернення (виплати) кредиту 03.08.2025.
Вказаний кредитний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи вебсайту ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (кредитодавця), в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. 
З договору слідує, що відповідач ознайомлений та погоджується з його умовами, що підтверджується його електронним підписом (одноразовим ідентифікатором). 
Позивач (через партнера АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року) видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується квитанцією АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 на карту відповідача, чим виконав свої зобов`язання за договором своєчасно та в повному обсязі.
З довідки ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» слідує, що 04.08.2024 на карту відповідача платежем № 2498625199 перераховано 12300 гривень, тип операції - видача кредиту.
Слід зауважити, що сторона відповідача не заперечувала факту укладення вищевказаного кредитного договору та отримання кредитних коштів.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості по кредиту встановлено, що відповідач не проводив платежі по погашенню кредиту, таким чином, неналежно виконує умови договору. Відповідно до розрахунку загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором, станом на 15.07.2025, складає 69312,96 гривень, а саме: прострочена заборгованість за кредитом - 12300,00 гривень, прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 57012,96 гривень.
Враховуючи вищезазначене, а також те, що кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику, позивач просить суд стягнути з позичальника не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину, а саме: прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 12300,00 гривень та прострочену заборгованість за нарахованими процентами у сумі 49200,00 гривень, що разом становить 61500,00 гривень. 
Згідно з ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно з ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав суду доказів, які б спростували твердження позивача щодо невиконання ним умов договору, наявність заборгованості за цим договором, а також її розмір.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд встановив, що між кредитором та відповідачем виникли договірні відносини у зв`язку з укладенням кредитного договору № 1430-4318 від 04.08.2024.
Відповідач, будучи вільним в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, підписав кредитні документи. Отже, сторонами договору в належній формі було погоджено умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання і повернення, розмір відсотків за користування кредитом. Кредитодавець за вказаним договором виконав взяті на себе зобов`язання, натомість відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість.
Суд дослідив і проаналізував докази у справі, та керуючись завданнями цивільного судочинства щодо справедливого розгляду і вирішення цивільних справ, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи те, що відповідач отримав кредитні кошти та користувався ними, однак істотно порушив умови кредитного договору, ст.ст. 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України та не повернув суму простроченого кредиту у зв`язку з чим утворилась заборгованість, належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих в кредит коштів (частини коштів) на рахунок ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» відповідач не надав, дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту у розмірі 12300,00 гривень слід задовольнити.
Крім тіла кредиту позивач просив стягнути прострочену заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитними коштами в розмірі 49200,00 гривень, з врахуванням рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг (часткове списання заборгованості за нарахована ними відсотками в розмірі 7812,96 гривень).
Згідно зі статтею 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Термін «користування чужими грошовими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.
Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України врегульовано правовідносини щодо сплати процентів саме за правомірне користування чужими грошовими коштами, коли боржник одержує можливість законно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. А саме - протягом строку кредитування, визначеному в кредитному договорі.
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитом позивач у період з 04.08.2024 по 30.01.2025 застосовувалась процентна ставка в розмірі 1,50% в день, а з 31.01.2025 по 13.07.2025 відсоткова ставка становила 1,18% в день. Відсотки за кредитом нараховані за 344 календарних дні, тобто у межах погодженого сторонами кредитного договору.
Проте, умови договору, в частині нарахування процентів за такими відсотковими ставками не можуть бути застосовані, оскільки такі є нікчемними. 
Так, відповідно до ст. 4 Закону України «Про споживче кредитування» законодавство про споживче кредитування в Україні ґрунтується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів щодо надання послуг споживачам.
Згідно з ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1,00 %. Зміни до вказаної статті набули чинності з 24 грудня 2023 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».
Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Натомість відповідачу, всупереч вищенаведених норм права, нараховувалися проценти за користування кредитом понад 1,00% в день.
Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Частиною 2 ст. 627 ЦК України також передбачено, що у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Укладений 04.08.2024 кредитний договір за своєю суттю є договором споживчого кредитування, тому ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» не мало права визначати проценту ставку у розмірах 1,50 % та 1,18 %, оскільки її максимальний розмір не може перевищувати 1% на день.
Передбачений п. 17 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» перехідний період у 240 днів із дозволеною ставкою: 120 днів 2,5%, 120 днів 1,5%, поширюється лише на договори, укладені до набрання Законом чинності, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання Законом чинності. Про це зазначено у ч. 2 розділу II Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». 
Кредитний договір укладено 04.08.2024, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому умова договору щодо встановлення денної процентної ставки на рівні (1,50 % та 1,18 %) є нікчемною в силу положень частини п`ятої статті 8 та частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Оскільки такий договір укладений після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», тому в даному випадку відсотки не можуть перевищувати 1%.
У постанові об`єднаної палати КГС ВС від 02.10.2020 № 911/19/19 Верховний Суд зазначив, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань.
У зв`язку з цим заявлену до стягнення заборгованість за процентами за користування кредитними коштами суд перераховує.
Період з 04.08.2024 по 13.07.2025 (період за який нараховані відсотки у розмірі 1,18 та 1,50) становить 344 календарних дні, а тому розмір заборгованості за цей період становить 42312,00 гривень (12300 гривень (тіло кредиту) ? 1% ? 344 днів = 42312,00 гривень). 
У позовній заяві зазначається про те, що кредитодавцем прийнято рішення про часткове списання заборгованості за нарахованими процентами у сумі 7812,96 грн. Судом встановлено, що заборгованість за відсотками становить 42312,00 грн, а тому відсотки в розмірі 7812,96 гривень підлягають списанню відповідно до рішення кредитодавця, яке є чинним і ним не скасовувалось. 
Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 34499,04 гривень (42312,00 грн нараховані відсотки за період кредитування – 7812,96 грн списані кредитодавцем відсотки відповідно до його рішення).
Таким чином загальний розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 46799,04 грн (12300 грн тіло кредиту + 34499,04 грн відсотки за період з 04.08.2024 по 13.07.2025.
Отже, позов ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором слід задовольнити частково.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2422,40 грн, що підтверджено квитанцією, яка міститься у матеріалах справи. 
Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково (76,096%), тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1843,35 гривень.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 16, 203, 526, 530, 599, 610, 625, 626, 627, 628, 629, 638, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 2, 5, 12, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 187, 211, 247, 263-265, 273, 274, 353-355 ЦПК України, Законом України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», Законом України «Про судовий збір», суд,-

у х в а л и в:
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №1430-4318 від 04.08.2024 в розмірі 46799,04 гривень.
У решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору в розмірі 1843,35 гривень.
Апеляційна скарга на рішення подається до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Повне найменування сторін та інших учасників справи:
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», код ЄДРПОУ 38548598, місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, 26, оф.407, м. Київ;
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Н.Н.Комзюк