Справа №: 700/463/26	

Провадження № 3/700/208/26 
П О С Т А Н О В А
іменем України

19 травня 2026 року Суддя Лисянського районного суду Черкаської області Пічкур С.Д., розглянувши матеріали, які надійшли від сектору поліцейської діяльності № 2 Звенигородського районного відділу ГУ НП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності притягувався неодноразово, у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
До Лисянського районного суду Черкаської області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 187 КУпАП.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 20.04.2026 року, ОСОБА_1 , перебуваючи під адміністративним наглядом, 10.04.2026 року о 00-25 год. був відсутній за місцем проживання по АДРЕСА_1 , чим порушив п.1 встановлених обмежень ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 24.11.2025 року.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином Укрпоштою.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Жодних доказів, що дійсно ОСОБА_1 не був присутній вдома та не відчинив двері працівнику поліції судді не надано та в матеріалах справ про адміністративні правопорушення не міститься.
Відсутні також і докази повторності вчинення та накладення стягнення за подібне правопорушення особою повторно протягом року.
Виходячи зі змісту закону, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи вище зазначені обставини в їх сукупності, суддя дійшов висновку, що надані суду матеріали адміністративної справи не доводять вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП України.
За змістом ст. 251 КУпАП України обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
У силу вимог ч. 4 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи. Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.
Процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача та судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності. У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь,
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи вище викладене, суд вважає не доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП України, у зв`язку із чим провадження у даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Виходячи з викладеного та керуючись ст. ст. 62 Конституції України, 187, 245, 251, 252, 247, 280, 283-285 КУпАП України, суд,
П О С Т АН О В И В:
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 187 ч. 2 КУпАП України у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Сергій ПІЧКУР