ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

25 травня 2026 року	справа № 380/3320/25	

Львівський окружний адміністративний суд 
в складі головуючої - судді Потабенко В.А., 
за участі секретаря судового засідання – Согор А.Н., 

представника позивача – Галас А.О., згідно з договором, 
представника відповідача – Щирби Р.П., згідно з наказом,
представника третьої особи – Загородньої Г.А., згідно з наказом,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Львові за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головного управління ДПС у Волинській області, про визнання протиправним та скасування рішення,
В С Т А Н О В И В:
на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі – ФОП ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління ДПС у Львівській області (далі – ГУ ДПС у Львівській області, відповідач), у якій просить:
- визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області від 27.08.2024 № 36864/13-01-07-09 про застосування відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 1548064,86 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на виконання вимог податкового законодавства, всі первинні документи, обов`язковість ведення яких передбачена чинним законодавством, та які, в свою чергу, належать або пов`язані з предметом цієї перевірки й підтверджують факт реальності господарських операцій, у тому числі походження товарно-матеріальних цінностей, які знаходились в магазині, після початку перевірки були надані представникам податкового органу безпосередньо в приміщенні магазину, а також додатково під час перевірки надіслані на адресу Головного управління ДПС у Волинській області. ФОП ОСОБА_1 надала такі документи, як: договори комісії, акти приймання-передачі товарів, форму ведення обліку товарних запасів, договори про співпрацю, договір суборенди, а також інші документи. Працівники контролюючого органу не взяли до уваги надані первинні документи, водночас припустили вчинення платником податків порушень п. п. 1, 2, 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» і склали акт фактичної перевірки від 18.07.2024 № 19112/03-20-07¬05/3276718928 за відсутності жодних належних і допустимих доказів на підтвердження вчинення суб`єктом господарювання таких порушень. До оскаржуваного податкового повідомлення-рішення не долучено розрахунок штрафних (фінансових) санкцій (штрафу). Позивач також вказує, що товарно-матеріальні цінності, які знаходились у магазині, відображені в указаних вище документах, що суб`єктом господарювання були надані податковому органу після початку проведення перевірки та під час її проведення. Розрахункові операції, зазначені в акті перевірки, на загальну суму 128948,60 грн. були проведені через ППРО в момент самих продажів, тобто були фіскалізовані відповідно до законодавства. Розрахункові документи відповідають формі та змісту розрахункових документів. Такі фіскальні чеки відображені на сайті ДПС. Під час спірної фактичної перевірки представники податкового органу, порушуючи норми податкового законодавства та права платника податків, за відсутності правових підстав, провели інвентаризацію товарів, які знаходилися у приміщенні магазину. Вимоги щодо проведення інвентаризації позивачу контролюючим органом не вручалися та не направлялися, що відображено й у самому акті перевірки. Позивач зазначає, що у цьому випадку відсутні правові підстави для застосування до платника податків фінансової санкції у заявленому контролюючим органом розмірі на підставі цієї норми законодавства, оскільки всі товари, які знаходились в магазині, офіційно отримані платником податків за відповідними правочинами, які були неодноразово надані під час перевірки, однак безпідставно не враховані. законодавством не визначено конкретного переліку первинних документів, складенням яких мають опосередковуватись господарські операції. Вказує, що норми Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» допускають ведення обліку товарних запасів як на складах, так і за місцем їх реалізації, та не містять чіткого та однозначного визначення місця знаходження (зберігання) первинних облікових документів на товар. Щодо мобільного телефону 1l 64 black used по ціні 8220,00 грн., який реалізований 09.07.2024 о 20:08:50 год. та про який зазначено в акті перевірки та відображено у первинних документах, наданих на запит інспекторів про надання документів, то такий телефон відображений в акті приймання-передачі від 09.07.2024 до договору комісії №СА-03/05-24-ЗВ від 03.05.2024 під № 5. Твердження інспекторів про те, що документи на походження указаного товару не були надані не відповідають дійсності. Стверджує, що під час проведення спірної фактичної перевірки не було достеменно встановлено порушення п. п. 1, 2, 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», у зв`язку з чим висновки ГУ ДПС у Волинській області є припущеннями інспекторів. Просив позов задовольнити. 
Відповідач у відзиві від 11.03.2025 вх. № 20484 вказує, що допуск представників контролюючого органу до проведення фактичної перевірки відбувся, що додатково свідчить про правомірність призначення і проведення такої фактичної перевірки. Наказ Головного управління ДПС у Волинській області від 09.07.2024 №2464-п «Про проведення фактичної перевірки СГ ОСОБА_1 » містить не лише посилання на норми, що їх регулюють (юридичні підстави), але й посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки. Формулювання підстав перевірки в даному наказі дає цілковите розуміння, що підставою для проведення перевірки є саме отримання контролюючим органом інформації про можливі порушення платником податків законодавства. Зазначає, що правовою підставою для проведення перевірки є п.п. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, який містить лише одну фактичну підставу для цього (наявність/отримання інформації від визначеного кола суб`єктів щодо можливого допущеного порушення податкового законодавства у визначених сферах) і у вказаному наказі зазначено не лише підпункт, але й розкрито його зміст та деталізовано обставини, що жодним чином не дає підстави вважати його протиправним та нівелювати правові наслідки проведеної перевірки. Стверджує, що не надіслання платнику податків розрахунку з податковим повідомленням-рішенням, не може свідчити про його незаконність та не може бути самостійною підставою для визнання такого рішення контролюючого органу недійсним. Перевіркою встановлено порушення вимог п. 1, п. 2, п. 12 ст. 3 Закону №265, а саме встановлено факт проведення розрахункових операцій у готівковій та/або безготівковій формі оплати без застосування РРО та/або ПРРО, без створення та видачі у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, а також ведення з порушенням порядку встановленого законодавством обліку товарів за місцем їх реалізації. Порушення ст. 44, п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України - не надання, надання не в повному обсязі документів зазначених у запитах про надання документів від 09.07.2024 та від 17.07.2024. Розрахункові операції на суму 128948,60 грн. фактично були проведені у безготівковій формі із застосуванням ЕПЗ (платіжного банківського терміналу S1VF01ZL) до 14:27 год. (тобто до відкриття зміни). Однак, при прийманні від покупців платіжних карток за місцем реалізації товарів, дані розрахункові операції не були проведені через зареєстрований фіскальним сервером контролюючого органу програмний реєстратор розрахункових операцій, відповідні розрахункові документи, що підтверджують виконання розрахункових операцій, у паперовій та/або електронній формі не створено та покупцям в обов`язковому порядку не надано розрахункові документи встановленої форми, змісту та на повну суму проведених операцій. На час початку перевірки платником податків через особу, що здійснила розрахунок, ОСОБА_2 надано копії: форми обліку товарних запасів та первинні документи за визначеною Порядком ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб-підприємців, у тому числі платників єдиного податку, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2021 №496 формою станом на 09.07.2024; договору комісії №СА-29-04-24-ДО від 29.04.2024; акта приймання-передачі товарів від 01.07.2024 до договору комісії №СА-29-04-24-ДО від 29.04.2024; договору суборенди нежитлового приміщення №1-С; договорів про співпрацю від 01.06.2024. Перелічені вище копії документів додатково направлено листом контролюючому органу через представника Шуміка Б.П. (вх. ГУ ДПС у Волинській області №27807/6 від 11.07.2024). Платник податку, в якого здійснюється перевірка, зобов`язаний саме на початок такої перевірки надати документи на товар, який знаходиться в реалізації за місцем продажу, форму обліку товарних запасів, належним чином заповнену, чого на думку відповідача зроблено не було. Враховуючи вищевикладене, докази і обґрунтування, наведені позивачем у позовній заяві, не спростовують висновки акта перевірки від 18.07.2024 №19112 та не підтверджують неправомірність прийнятого податкового повідомлення-рішення від 27.08.2024 №36864/13-01-07-09. Просив у задоволенні позову відмовити.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головне управління ДПС у Волинській області (далі – ГУ ДПС у Волинській області, третя особа) надала письмові пояснення від 11.03.2025 вх. № 20429, в яких проти позову заперечила. Зазначила, що на день прийняття наказу про призначення фактичної перевірки №2464-п від 09.07.2024 в контролюючого органу була наявна конкретна податкова інформація про можливі порушення платником податків податкового законодавства при проведенні розрахункових операцій, яка слугувала підставою для призначення та проведення перевірки. Вказує, що на підставі даного наказу посадових осіб ГУ ДПС у Волинській області допущено до проведення перевірки платником податків, позивачем в направленнях на проведення перевірки здійснено відмітку про допуск на проведення фактичної перевірки за місцем здійснення господарської діяльності і в подальшому складено акт фактичної перевірки. Стверджує, що розрахункові операції на суму 128948,60 грн. фактично були проведені у безготівковій формі із застосуванням ЕПЗ (платіжного банківського терміналу S1VF01ZL) до 14:27 год (до відкриття зміни) однак, при прийманні від покупця платіжних карток за місцем реалізації товарів, дані розрахункові операції не були проведені через зареєстрований фіскальний сервером контролюючого органу програмний реєстратор розрахункових операцій, відповідні розрахункові документи, що підтверджують виконання розрахункових операцій, у паперовій та/або електронній формі не створено та покупцям в обов`язковому порядку не надано розрахункові документи встановленої форми та змісту на повну суму операцій. що на час початку перевірки платником податків через особу , що здійснила розрахунок ОСОБА_2 надано такі копії: форми обліку товарних запасів та первинні документи за визначеною Порядком ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб-підприємців, у тому числі платників єдиного податку , що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2021 №496 формою станом на 09.07.2024; договору комісії №СА-29-04-04-ДО від 29.04.2024; акта приймання-передачі товарів від 01.07.2024 до договору комісії №СА-29-04-04-ДО від 29.04.2024; договору суборенди нежитлового приміщення №1-С; договорів про співпрацю від 01.06.2024. Перелічені вище копії документів додатково направлено листом контролюючого органу через представника ОСОБА_2 ( вх. ГУ ДПС у Волинській області №27807/6 від 11.07.2024). Відповідно до наданої особою, що здійснила розрахунок ОСОБА_2 , на початок перевірки 09.07.2024 копії форми ведення обліку товарних запасів 30.06.2024 ФОП ОСОБА_3 згідно акту повернення товарів повернуто весь не реалізований товар на суму 1582261,99 грн. (запис №5). Тобто, залишок товарів станом на початок дня 01.07.2024 був нульовим. 01.07.2024 згідно акта передачі товару від ФОП ОСОБА_3 в магазин (торгову точку) « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою : АДРЕСА_1 , надійшло товарів на загальну суму 1462313,00 грн. (запис №6, останній запис у наданій 09.07.2024 та направленій листом контролюючого органу копії форми ведення обліку товарних запасів). Згідно даних СОД РРО перша розрахункова операція із реалізації товарів на суму 399,00 грн., переданих по цьому акту, проведена через ПРРО 09.07.2024 о 14:24 год (реєстрація проведеної працівниками ГУ ДПС у Волинській області покупки). Перевіркою встановлено порушення ведення у порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів, здійснення продажу товарів , що не відображені в такому обліку, на загальну суму 1354641,96 грн. (додаток 1 до акта перевірки). 09.07.2024 о 20:08:50 згідно фіскального чека №ioMNkt6DU4E реалізовано мобільний телефон IPhone 11 64 black used по ціні 8220,00 грн., який відсутній у наданому до перевірки акті приймання-передачі товарів від 01.07.2024 до договору комісії №СА-29-04-24-ДО від 29.04.2024. Перевірка 09.07.2024 проводилась представниками ГУ ДПС у Волинській області до завершення робити магазину у цей день (дата і час формування Х-звіту 09.07.2024 20:09 год.). Ні в цей день (09.07.2024), ні в наступні (в ході проведення фактичної перевірки із 09.07.2024 по 17.07.2024 проводився хронометраж) прихідні документи на вказаний вище мобільний телефон не надано. У період із 09.07.2024 по 17.07.2024 не надані прихідні документи на товари, що реалізовані у період з 10.07.2024 - 17.07.2024. Платником податків внесені зміни до форми обліку товарних запасів та 18.07.2024, ОСОБА_2 додатково надано первинні документи (акт приймання-передачі товару від ФОП ОСОБА_4 датований 09.07.2024 до договору комісії №СА-03/05-24-ЗВ щодо надходження товарів (132 позиції) на загальну суму 1487995,71 грн. Найменування отриманих згідно цього акту товарів, їх кількість та вартість практично ідентичні найменуванню, кількості та ціні реалізованих товарів в магазині в період із 10.07.2024 по 17.07.2024. На письмові запити перевіряючих від 09.07.2024 та від 17.07.2024 позивачем до перевірки не надано документи, що становлять або пов`язані з предметом перевірки, а саме : інформація щодо обліку доходів та банківські виписки щодо руху коштів на розрахункових рахунках, що використовуються в підприємницькій діяльності та договір еквайрингу, про що складено відповідний акт, який засвідчує факт ненадання вказаних документів. Враховуючи наведене, третя особа просила у задоволенні позову відмовити.
Справа розглядалась судами неодноразово. 
Постановою Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04.03.2026 рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.04.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2025 скасовано. Справу направлено до Львівського окружного адміністративного суду на новий розгляд. 
Скасовуючи рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.04.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2025 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду вказав, що судами попередніх інстанцій не було встановлено чи відображено всі товари, які зазначені в додатку в документах, які було подано позивачем до перевірки та до суду. Тобто судом першої інстанції належним чином не перевірено та не встановлено, чи було позивачем надано до перевірки документи, які підтверджують саме облік товарів, що знаходяться у місці продажу. Судом першої інстанції також не було встановлено, на підставі яких саме документів та які саме дані вносились до форм обліку товарних запасів (наданої на початок проведення перевірки 09.07.2024 та наданої на кінець проведення перевірки 18.07.2024). Апеляційний суд встановив, що вказані форми містять записи №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6 і заповнені наступним чином: у графі 3 - 6 (реквізити первинного документа, що підтверджує надходження або вибуття товару), вказано: - акт прийому-передачі товарів до договору комісії 29.04.2024 № СА-29-04-24-ДО.; - дата; - номер; - постачальник ОСОБА_4 ; у графі 7 (загальна вартість товару за первинними документами (надходження товару придбання, повернення товару від покупця, або внутрішнє переміщення) вказано відповідні грошові суми. Водночас, при цьому апеляційним судом не було перевірено та встановлено, чи є документи відображені в формах обліку товарних запасів, саме тими документами, які підтверджують факт отримання товару, який відповідно до додатку був реалізований в період з 09.07.2024 по 18.07.2024. Також, як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій не було встановлено, чи містять надані позивачем до перевірки та суду документи реквізити, які дозволяють ідентифікувати постачальника та отримувача товару, дату проведення операції, найменування, кількість та вартість товару. При цьому Верховний Суд звертає увагу на те, що відповідно до додатку позивачем було реалізовано, зокрема, мобільні телефони. Верховний Суд в постанові від 11.02.2026 у справі № 300/7407/24 зазначив, що мобільні телефони, зокрема, повинні бути ідентифіковані серійним номером ((IMEI) – п`ятнадцятизначне число), який встановлюється заводом-виробником та є унікальним для кожного мобільного телефона. Саме такий номер дає змогу ідентифікувати товар, зокрема мобільний телефон. Відтак, суди попередніх інстанцій, як належним чином не дослідили обставини, які були встановлені під час проведення фактичної перевірки й відображені в акті від 18.07.2024 №19112/03-20-07-05/3276718928, так і у встановленому законодавством порядку не встановили чи є всі документи, подані позивачем до перевірки та до суду, саме тими документами, на підставі яких вносились дані до форм обліку товарних запасів та чи містять вони реквізити, які дозволяють ідентифікувати постачальника та отримувача товару, дату проведення операції, найменування, кількість та вартість товару. А відповідно, суди не надали правової оцінки всім обставинам, які слугувало підставами для висновку про допущення позивачем порушення п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Щодо порушення п. п. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», то згідно з висновком, викладеним в акті фактичної перевірки, позивачем у своїй діяльності допущено порушення п. п. 1, 2 ст. 3 вказаного Закону. Відповідно до акту перевірки 09.07.2024 в проміжку з 14:27 год. (після повідомлення про проведення фактичної перевірки) в 14:57 год. (час роздрукування «Х-звіту») фактично розрахункові операції у безготівковій формі із застосуванням ЕПЗ (платіжного банківського терміналу S1VF01ZL) в господарській одиниці не проводились. Згідно з даними СОД РРО 09.07.2024 на ПРРО фіскальний номер 4000859670 відкрито зміну в 14:27 год. За період з 14:32 год. по 14:57 год. по даному ПРРО проведено розрахункові операції у безготівковій формі на загальну суму 128948,60 грн. Наведене, на думку контролюючого органу, свідчить, що розрахункові операції на суму 128948,00 грн. фактично були проведені у безготівковій формі із застосуванням ЕПЗ (платіжного банківського терміналу S1VF01ZL) до 14:27 (відкриття зміни), однак при прийманні від покупців платіжних карток за місцем реалізації товарів дані розрахункові операції не були проведені через зареєстрований фіскальним сервером контролюючого органу програмний реєстратор розрахункових операцій, відповідні розрахункові документи, що підтверджують виконання розрахункових операцій, у паперовій та/або електронній формі не створено та покупцям в обов`язковому порядку не надано розрахункові документи встановленої форми за змісту на повну суму проведених операцій. Суд першої інстанції, розглядаючи питання щодо наявності підстав для притягнення позивача до відповідальності за порушення п. п. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», встановив, що розрахункові операції, зазначені в акті перевірки, на загальну суму 128948,60 грн. були проведені через ППРО в момент самих продажів, тобто були фіскалізовані відповідно до законодавства, а розрахункові документи відповідають формі та змісту розрахункових документів, затверджених Положенням № 13. Фіскальні чеки про реалізацію відповідного товару (РО) на загальну суму 128948,60 грн. були видані 09.07.2024: 14-36-10 на суму 125822,40 грн., 14-34-01 на суму 1078,20 грн., 14-33-26 на суму 1399,00 грн., 14-32-38 на суму 649,00 грн. Х-звіт сформований 09.07.2024 о 14:51 год. Також судом першої інстанції було встановлено, що всі розрахункові операції на загальну суму 128948,60 грн. були проведені до вручення направлень і наказу на перевірку (із направлень на перевірку від 09.07.2024 вбачається, що направлення на перевірку пред`явлено 09.07.2024, копію наказу отримано 09.07.2024 о 14:40 год.), а отже до початку проведення перевірки. Водночас, суд першої інстанції зазначив, що жодних доказів на спростування фіскалізації позивачем у момент продажу податковим органом не надано. Суд апеляційної інстанції визнав помилковими висновки суду першої інстанції про те, що усі розрахункові операції були проведені до вручення направлень та наказу на перевірку, тобто до початку перевірки та усі розрахункові операції на вказану суму проведені через ПРРО в момент самих продажів (фіскалізовані). При цьому, апеляційний суд покликався на те, що на письмові запити контролюючого органу від 09.07.2024, від 17.07.2024 позивач до перевірки не надала документи, що становлять або пов`язані з предметом перевірки, а саме: інформація щодо обліку доходів та банківські виписки щодо руху коштів на розрахункових рахунках, що використовуються в підприємницькій діяльності (в т. ч. для зарахування коштів при проведенні розрахунків у безготівковій формі (послуга Еквайринг), про що складено відповідний акт, який засвідчує факт ненадання вказаних документів. Також суд апеляційної інстанції врахував те, що в період проведення фактичної перевірки 09.07.2024 – 17.07.2024 обсяг проведених через ПРРО розрахункових операцій, становив 1668127,50 грн., водночас виторг в період з 01.07.2024 по 08.07.2024 був відсутній. Таким чином, як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій не встановлено, які обставини були покладені в основу висновків про те, що в період з 14:27 год. по 14:57 год. (час роздрукування «Х-звіту») фактично розрахункові операції у безготівковій формі із застосуванням ЕПЗ (платіжного банківського терміналу S1VF01ZL) в господарській одиниці не проводились. Суд першої інстанції встановивши, що копію наказу отримано 09.07.2024 й було вручено цього дня о 14:40 год., водночас не надав оцінку викладеним в акті перевірки обставинам про те, що про проведення перевірки позивача було повідомлено о 14:24 год., тобто за 3 хвилини до відкриття зміни на ПРРО фіскальний номер 4000859670. Як і не встановив, чи дійсно розрахункові документи були видані особам, які отримували товари, чи операції продажу були лише формально фіскалізовані без видачі відповідного розрахункового документу особі, яка отримувала товар. 
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 353 КАС України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.
Ухвалою від 23.03.2026 суддя Потабенко В.А. прийняла адміністративну справу до свого розгляду. Вирішила проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначила підготовче засідання у справі.
06.04.2026 за вх. № 28244 від позивача надійшли додаткові пояснення у справі, згідно з якими предметом доказування у справах, пов`язаних із притягненням суб`єкта господарювання до відповідальності на підставі п. 1 ст. 17 Закону № 265/95 ВР, є встановлення на підставі належних і допустимих доказів фактів, з якими контролюючий орган пов`язує допущення порушення суб`єктом господарювання вимог п. 1 та/або 2 ст. 3 Закону № 265/95-ВР. Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 09.09.2024 у справі № 280/6832/23. Відповідачем не було подано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт непроведення позивачем розрахункових операцій через ПРРО чи невидачу розрахункових документів у момент здійснення розрахунку, тоді як саме відповідач у подібних спорах має доводити правомірність прийняття свого рішення відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України. Водночас, відповідальність за ст. 17 Закону № 265/95-ВР настає виключно за: проведення розрахункових операцій на неповну суму вартості товарів/послуг; непроведення розрахункових операцій через РРО/ПРРО у фіскальному режимі роботи; невидачу відповідного розрахункового документа (в паперовій або електронній формі). Всі ці вимоги ФОП ОСОБА_1 були виконані, а тому твердження інспекторів у цій частині є виключно припущеннями. Жодних належних доказів, які б підтверджували наявність саме таких дій з боку позивача, матеріали перевірки та справи не містять. За таких обставин відсутні правові підстави для застосування до позивача фінансової відповідальності, передбаченої ст. 17 Закону № 265/95-ВР, а висновки контролюючого органу, викладені в акті, є необґрунтованими та такими, що ґрунтуються на припущеннях. Як уже неодноразово зазначалося під час попереднього розгляду даної справи, фіскальні чеки про реалізацію відповідного товару (РО) на загальну суму 128948,60 грн., про які йде мова в акті перевірки, були видані до вручення направлень і наказу на перевірку, до початку проведення перевірки, зокрема: 1) спірна фактична перевірка розпочата 09.07.2024 о 14:40 год. (зазначене зафіксовано в акті перевірки); 2) із направлення на перевірку від 09.07.2024 № 3779/03-20-07-05 вбачається, що направлення на перевірку пред`явлено 09.07.2024, копію наказу отримано 09.07.2024 о 14:40 год.; 3) із направлення на перевірку від 09.07.2024 № 3782/03-20-07-05 вбачається, що направлення на перевірку пред`явлено 09.07.2024, копію наказу отримано 09.07.2024 о 14:40 год.; 4) із направлення на перевірку від 09.07.2024 № 3777/03-20-07-05 вбачається, що направлення на перевірку пред`явлено 09.07.2024, копію наказу отримано 09.07.2024 о 14:40 год.; 5) із направлення на перевірку від 09.07.2024 № 3781/03-20-07-05 вбачається, що направлення на перевірку пред`явлено 09.07.2024, копію наказу отримано 09.07.2024 о 14:40 год. Фіскальні чеки про реалізацію відповідного товару (РО) на загальну суму 128948,60 грн., про які йде мова в акті перевірки, були видані: 1) 09.07.2024 14-36-10 на суму 125822,40 грн.; 2) 09.07.2024 14-34-01 на суму 1078,20 грн.; 3) 09.07.2024 14-33-26 на суму 1399,00 грн.; 4) 09.07.2024 14-32-38 на суму 649,00 грн. Х-звіт сформований 09.07.2024 о 14:51 год. При цьому вказані фіскальні чеки відповідають вимогам, встановленим Положенням № 13. Зокрема, у них зазначено: найменування суб`єкта господарювання; назва господарської одиниці (магазин); адреса господарської одиниці; кількість товару; найменування товару; сума товару; фіскальні номери чеків; дати; ФН ПРРО 4000859670. Обумовлені фіскальні чеки надавалися позивачем органу ДПС під час перевірки та надані суду, а саме - долучені до матеріалів цієї справи. Жодних доказів на спростування вищевикладеного не надано. Фіскалізація на загальну суму 128948,60 грн. відбулася у повному обсязі, що підтверджується фіскальними чеками та інформацією, наявною у базах ДПС. Сам факт відображення цих операцій у системі свідчить про реальність операцій та жодним чином не підтверджує порушення вимог законодавства. Крім цього, як вбачається із розрахунку штрафних санкцій, при здійсненні розрахунку штрафних санкцій застосовано коефіцієнт 150 %, що є безпідставним. Отже матеріали справи не містять належних та допустимих доказів порушення позивачем п. п. 1, 2 ст. 3 Закону № 265/95-ВР щодо непроведення розрахункової операції та невидачі розрахункового документа встановленої форми та змісту, а тому відсутні підстави для застосування до позивача санкцій, передбачених п. 1 ст. 17 Закону №265/95-ВР. Щодо порушень, які стали підставою для прийняття оспорюваного ППР у частині застосування санкцій у сумі 1354641,96 грн., то як вбачається із матеріалів даної справи, платником податків на початку та під час перевірки було надано договір комісії від 29.04.2024 № СА-29 04-24-ДО, акт приймання-передачі товарів від 01.07.2024 до договору комісії від 29.04.2024 № СА-29-04-24-ДО, договір комісії від 03.05.2024 № СА-03/05 24-ЗВ, акт приймання-передачі товарів від 09.07.2024 до договору комісії від 03.05.2024 № СА-03/05-24-ЗВ, акт повернення товарів від 30.06.2024 до договору комісії від 29.04.2024 № СА-29-04-24-ДО, акт повернення товарів від 31.05.2024 до договору комісії від 29.04.2024 № СА-29-04-24-ДО, форму ведення обліку товарних запасів за квітень-липень 2024 року, а також інші документи. При цьому вказані документи додатково 09.07.2024 та 18.07.2024 були надіслані на адресу ГУ ДПС у Волинській області. До того ж, надання та отримання відповідних документів зафіксовано й в акті фактичної перевірки. Отже, під час перевірки платником податків виконано вимоги законів та надано відповідні первинні документи, які підтверджують облік товарних запасів, що спростовує висновки податкового органу щодо реалізації необлікованих товарів. Доводи податкового органу зводяться до оцінки реальності господарської операції за договором комісії, що виходить за межі предмета фактичної перевірки. Реальність здійснення господарських операцій перевіряється в межах документальних перевірок , а не фактичних, які мають інший предмет – перевірку дотримання порядку ведення обліку, розрахункових операцій, оформлення трудових відносин тощо. Тому відсутність окремих документів або маркування товарів за відсутності вимог до їх зберігання в місці реалізації не свідчить про порушення вимоги п. 12 ст. З Закону №265/95-ВР, а сам факт належного обліку товарів залишається підтвердженим. Крім того, звертає увагу, що у наказі ГУ ДПС у Волинській області від 09.07.2024 № 2464-п «Про проведення фактичної перевірки» визначено, що з метою контролю за дотриманням платниками податків норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (копія міститься у матеріалах справи). Зазначене свідчить, про те, що фактична перевірка ФОП ОСОБА_1 стосувалася виключно дотримання платниками податків норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). Вимагання податковим органом документів, що не стосуються предмету перевірки, є незаконним. В той же час, надані позивачем, як комісіонером, документи, які є первинними в рамках правовідносин за договором комісії, повністю спростовують склад об`єктивної сторони порушення п. 12 ст. 3 Закону № 265/95-ВР. Щодо договору комісії, як первинного документу, який є належним і достатнім документом на підтвердження обліку та походження товарних запасів у рамках правовідносин за договором комісії, то слід зазначити таке. Пунктом 12 ст. 3 Закону № 265/95-ВР встановлено обов`язок суб`єктів господарювання вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння). Первинними документами згідно з Порядком № 496 є, у тому числі, інші документи, що містять реквізити, які дозволяють ідентифікувати постачальника та отримувача товару (найменування суб`єкта господарювання, реєстраційний номер облікової картки платника податків (далі - РНОКПП) або код згідно з ЄДРПОУ суб`єкта господарювання, серія та номер паспорта/номер ID картки для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття РНОКПП та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відповідну відмітку в паспорті), дату проведення операції, найменування, кількість та вартість товару. Пунктом 12 ст. 3 Закону № 265/95-ВР прямо визначено обов`язок вести облік товарних запасів суб`єктами господарювання, в тому числі фізичними особами-підприємцями, за винятком окремих категорій, перелічених у цій же нормі. Цей обов`язок не ставиться у залежність від форми договору чи наявності права власності на товар, а зводиться лише до документального підтвердження обліку та походження, руху та наявності ТМЦ у місці реалізації. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У відповідності до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Статтями 626, 629 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 1011 ЦК України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента. Відповідно до частини 1 статті 1013 ЦК України комітент повинен виплатити комісіонерові плату в розмірі та порядку, встановлених у договорі комісії. Згідно з ч. 1 ст. 1014 ЦК України комісіонер зобов`язаний вчиняти правочини на умовах, найбільш вигідних для комітента, і відповідно до його вказівок. Якщо у договорі комісії таких вказівок немає, комісіонер зобов`язаний вчиняти правочини відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1018 ЦК України майно, придбане комісіонером за рахунок комітента, є власністю комітента. Згідно ч. 1 ст. 1023 ЦК України комітент зобов`язаний: 1) прийняти від комісіонера все належно виконане за договором комісії; 2) оглянути майно, придбане для нього комісіонером, і негайно повідомити комісіонера про виявлені у цьому майні недоліки. Аналіз вимог чинного законодавства дає підстави стверджувати, що договір комісії є одним із видів посередницьких договорів, а особливість такого договору полягає в обов`язку комісіонера за дорученням комітента від свого імені за певну винагороду продати належне комітенту майно (товар). Водночас, комісіонер при виконанні такого договору не набуває у власність майно (товар). Отже, позивач як комісіонер не набув у власність товар, що пояснює відсутність у нього відповідних первинних документів, таких як накладні, транспортні документи, митні декларації, акти закупки, фіскальні чеки, товарні чеки, тощо. З аналізу вказаних норм не випливає обов`язок комісіонера надати інші документи про походження товару, окрім договору та акту приймання-передачі. У даній справі позивач надала належні первинні документи, які підтверджують походження та облік товару, а саме: договір комісії від 29.04.2024 № СА-29-04-24-ДО, укладений між ФОП ОСОБА_3 (комітент) та ФОП ОСОБА_1 (комісіонер); акт приймання-передачі товарів від 01.07.2024 до договору комісії від 29.04.2024 № СА-29-04-24-ДО (850 одиниць на суму 1462313,00 грн.); договір комісії від 03.05.2024 № СА-03/05-24-ЗВ, укладений між ФОП ОСОБА_4 (комітент) та ФОП ОСОБА_1 (комісіонер); акт приймання-передачі товарів від 09.07.2024 до договору комісії від 03.05.2024 № СА-03/05-24-ЗВ (182 одиниць на суму 1487995,71 грн.), акт повернення товарів від 30.06.2024 до договору комісії від 29.04.2024 № СА-29-04-24-ДО, акт повернення товарів від 31.05.2024 до договору комісії від 29.04.2024 № СА-29-04-24-ДО, форму ведення обліку товарних запасів за квітень-липень 2024 року. Зазначені первинні документи повною мірою ідентифікують постачальника та отримувача товару, дату проведення операції, найменування, кількість та вартість товару, й мають всі ознаки первинних, які передбачені Порядком № 496. Відповідно до положень ЦК України вибір форми договірних відносин є виключною компетенцією суб`єктів господарювання і податковий орган не має права втручатися у зміст договірних умов чи надавати їм іншу юридичну природу, окрім визначеної сторонами. Договір комісії є правочином і він укладений відповідно до вимог ЦК України, а втручання у відносини, які виникли між сторонами договору комісії (двома суб`єктами господарювання), не належить до компетенції ДПС, оскільки в Україні закріплений та діє принцип верховенства права та свободи договору. При чому, в силу вимог ст. 204 ЦК України правомірність правочину презюмується. Згідно з п. 1.2. договорів комісії конкретні умови договору щодо ціни, кількості, якості та асортименту продукції, а також інші умови та вказівки комітента наведено у актах приймання-передачі товарів до цього договору. Відповідно до п. 2.1 договорів комісії комісіонер зобов`язується:- прийняти у комітента призначені для продажу товари в строки, кількості та асортименті, встановлених у актах приймання-передачі товарів до цього договору, а також зберігати їх в належних умовах до моменту реалізації (передачі) третім особам або до повернення комітенту. Раз на місяць, до 10 числа місяця, наступного за звітним періодом, надавати комітентові звіт комісіонера за договором (зразок відповідного звіту встановлено у додатку 2 до цього договору). У разі, якщо певні товари були продані покупцям на умовах відстрочення платежу/розстрочки/оплати частинами, послуги з реалізації таких товарів вносяться комітентом до звіту за той період, протягом якого був внесений останній платіж за них. Згідно з умовами п. 5.3. договору комісії грошові кошти, належні комітенту за договором купівлі-продажу із покупцем, передаються комісіонером раз на місяць, до 20 числа місяця, наступного за звітним періодом, шляхом перерахування їх на поточний рахунок комітента, який зазначений в розділі 14 договору. У випадку продажу певних товарів на умовах відстрочення платежу/ розстрочки/оплати частинами, належні комітенту за договором купівлі-продажу із покупцем грошові кошти передаються комісіонером до 20 числа місяця, наступного за звітним періодом, у якому був внесений останній платіж за відповідні товари. Фактична перевірка, за якою винесене оскаржуване повідомлення-рішення, проведена з 09 по 18 липня 2024 року, при цьому акти приймання-передачі товарів до договору комісії укладено сторонами 01.07.2024 та 09.07.2024, відтак, складання звіту комісіонера за спірний період, і перерахунок коштів комісіонером комітенту за умовами договору здійснюється до 10 числа місяця та до 20 числа місяця відповідно, наступного за звітним періодом, ще не могли бути здійснені на момент проведення перевірки позивача. Більше того, звіт комісіонера не відноситься ні до документів, що підтверджують облік товарів, ані до документів, що підтверджують походження товарних запасів. Розділом 4 договорів комісії визначено, що передання товарів комітентом комісіонеру для продажу відповідно до умов цього договору здійснюється за актом приймання-передачі товарів на таких умовах: місце передання: Україна, Волинська область, м. Луцьк, вул. Лесі Українки, 52. Порядок транспортування продукції, що передається комісіонерові для продажу відповідно до умов цього договору, до місця передання визначається комітентом. Як вже зазначено вище, платник податків надала контролюючому органу форму ведення обліку товарних запасів, акти приймання-передачі товарів до договору комісії із переліком товарів, їх кількістю та вартістю та договір комісії. Жодних зауважень щодо змісту, форми тощо цих документів контролюючий орган в акті перевірки не зазначив. Також будь-яких застережень стосовно правильності заповнення позивачем форми ведення обліку товарних запасів в акті перевірки податковий орган не навів. Крім того, оскільки за договорами комісії товар не придбавається комісіонером, а отримується для подальшої реалізації від імені комітента, а право власності зберігається за комітентом до моменту передачі товарів комісіонером покупцю, у ФОП ОСОБА_1 апріорі не може бути інших документів, таких як накладні, транспортні документи, митні декларації, акти закупки, фіскальні чеки, товарні чеки, тощо. Первинні документи повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг (робіт), що надаються, тощо. При цьому, сама собою наявність, або відсутність окремих документів, а також помилки у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків, у зв`язку з його господарською діяльністю, мали місце. Як уже зазначалося, за змістом приписів Порядку № 496 документами, які підтверджують облік та походження товарів, є форма ведення обліку товарних запасів, визначена додатком до цього Порядку, та первинні документи, а отже у даному випадку договір комісії та акт приймання-передачі повною мірою ідентифікують постачальника та отримувача товару, дату проведення операції, найменування, кількість та вартість товару та мають всі ознаки первинних документів, які передбачені Порядком № 496. Вимоги інспекторів про надання супровідних документів для комісійної торгівлі є безпідставними. Згідно з п. 2 розділу І Порядку № 496 до переліку первинних документів належать: опис залишку товарів на початок обліку, накладні, транспортні документи, митні декларації, акти закупки, фіскальні чеки, товарні чеки, а також інші документи, що містять обов`язкові реквізити, які дозволяють ідентифікувати постачальника та отримувача товару (найменування суб`єкта господарювання, код ЄДРПОУ/РНОКПП або паспортні дані для фізичних осіб, дату проведення операції, найменування, кількість та вартість товару). Натомість, ярлики на товар є лише допоміжними елементами маркування, які можуть використовуватись для внутрішнього обліку або ідентифікації товару на вітрині, однак не містять усіх обов`язкових реквізитів, передбачених для первинного документа, і не засвідчують факту господарської операції. • Другі примірники квитанцій (комітентських карток) є лише копіями документів, що оформлюються комітентом у межах договірних відносин, і також не містять достатнього обсягу ідентифікаційної інформації, яка дозволяла би обґрунтовано віднести їх до первинних облікових документів відповідно до Порядку № 496. У даних квитанціях за їх встановленою формою відображається вся та саме інформація про товар, що й в акті приймання-передачі товарів до договору комісії. У цьому випадку таким первинним документом є договір комісії та акт приймання-передачі товарів до договору комісії із переліком товарів, їх кількістю та вартістю, складений відповідно до умов договору та відображений у формі ведення обліку товарних запасів позивача. Що стосується банківських виписок щодо комісійної винагороди, то такі (виписки) не підтверджують і не спростовують ведення чи неведення платком податків обліку товарів, що знаходяться у місці продажу, а, відтак, не мають правого значення для вирішення спору. Враховуючи наведене, а також надання під час спірної фактичної перевірки договору комісії, актів приймання-передачі товарів та форми ведення обліку товарних запасів, позивач просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. 
07.04.2026 за вх. № 28542 від відповідача надійшли додаткові пояснення, згідно з якими ГУ ДПС у Волинській області відповідно до наказу від 09.07.2024 №2464-п «Про проведення фактичної перевірки СГ ОСОБА_1 » та направлень на перевірку від 09.07.2024 №3777/03-20-07-05, №3781/03-20-07-05, №3779/03-20-07-05, №3782/03-20-07-05 проведена фактична перевірка господарської одиниці – магазину (торгової точки) « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , та належить суб`єкту господарської діяльності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). За наслідком перевірки складено акт фактичної перевірки №19112/03-20-07 05/3276718928 від 18.07.2024. ОСОБА_2 (особа, яка провела розрахункову операцію), представник Смірнової А.О., ознайомившись з актом перевірки від 18.07.2024 №19112 відмовився від його підписання та отримання, про що складено акт від 19.07.2024 №3123/03-20-07-05/ НОМЕР_1 . Як встановлено перевіркою, на початок проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 через особу, що здійснила розрахунок ( ОСОБА_2 ), надано наступні копії документів: форма обліку товарних запасів станом на 09.07.2024; договір комісії №СА-29-04-24-ДО від 29.04.2024; акт приймання передачі товарів від 01.07.2024 до договору комісії №СА-29-04-24-ДО від 29.04.2024; договір суборенди нежитлового приміщення №1-С; договори про співпрацю від 01.06.2024. Перелічені вище копії документів додатково направлено листом контролюючому органу через представника ОСОБА_2 (вх. ГУ ДПС у Волинській області №27807/6 від 11.07.2024). Відповідно до наданої форми обліку товарних запасів на початок перевірки 09.07.2024, 30.06.2024 ФОП ОСОБА_3 згідно акту повернення товарів повернено весь нереалізований товар на суму 1582261,99 грн. (запис №5).Тобто, залишок товарів станом на початок дня 01.07.2024 був нульовим. 01.07.2024 згідно акта передачі товару від ФОП ОСОБА_3 в магазин (торгову точку) « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , надійшло товарів на загальну суму 1462313,00 грн. (запис №6, крайній запис у наданій 09.07.2024 та направленій листом контролюючому органу копії форми ведення обліку товарних запасів). Згідно даних СОД РРО перша розрахункова операція із реалізації товарів на суму 399,00 грн., переданих по цьому акту, проведена через ПРРО 09.07.2024 о 14:24 год. (реєстрація проведеної працівниками ГУ ДПС у Волинській області покупки). Також перевіркою встановлено, що у період з 09.07.2024 по 17.07.2024 реалізовано товари, що не відображені в такому обліку, на загальну суму 1354641,95 грн. (додаток 1 до акта перевірки). Так, 09.07.2024 о 20:08:50 год. згідно фіскального чека №ioMNkt6DU4E реалізовано мобільний телефон IPhone 11 64 black used по ціні 8220,00 грн., який відсутній у наданому до перевірки акті приймання-передачі товарів від 01.07.2024 до договору комісії №СА-29-04-24-ДО від 29.04.2024. Перевірка 09.07.2024 проводилась працівниками ГУ ДПС у Волинській області до завершення роботи магазину у цей день (дата і час формування Х-звіту 09.07.2024 20:09). Проте, ні в цей день (09.07.2024) ні в наступні дні (в ході фактичної перевірки працівниками ГУ ДПС у Волинській області у період із 09.07.2024 по 17.07.2024 проводився хронометраж) прихідні документи на вказаний вище мобільний телефон не надано. Також у період із 09.07.2024 по 17.07.2024 не надані прихідні документи, на товари що реалізовані у період з 10.07.2024 по 17.07.2024 У зв`язку із чим ФОП ОСОБА_1 внесені зміни до форми обліку товарних запасів, та 18.07.2024 особою, що здійснила розрахунок ( ОСОБА_2 ), додатково надано первинні документи (акт приймання-передачі товару від ФОП ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) датований 09.07.2024 до договору комісії №СА-03/05-24-ЗВ від 03.05.2024 щодо надходження товарів (132 позиції) на загальну суму 1487995,71 грн. Найменування отриманих згідно цього акту товарів, їх кількість та вартість практично ідентичні найменуванню, кількості та ціні реалізованих в магазині (торговій точці) « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , в період із 10.07.2024 по 17.07.2024 товарів. Отже, як вбачається з вищевикладеного, на початок проведення перевірки позивачем надано: форма обліку товарних запасів станом на 09.07.2024; Договір комісії №СА-29-04-24-ДО від 29.04.2024; акт приймання-передачі товарів від 01.07.2024 до договору комісії №СА-29-04-24-ДО від 29.04.2024, а на кінець проведення перевірки – форма обліку товарних запасів станом на 17.07.2024 та акт приймання-передачі товару від ФОП ОСОБА_4 датований 09.07.2024 до договору комісії №СА-03/05-24-ЗВ від 03.05.2024 щодо надходження товарів на загальну суму 1487995,71 грн. Найменування, кількість, та вартість отриманих згідно акту приймання передачі товару від ФОП ОСОБА_4 від 09.07.2024 до договору комісії №СА-03/05-24-ЗВ від 03.05.2024, практично ідентичні найменуванню, кількості та ціні реалізованих в магазині (торговій точці) « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , в період із 10.07.2024 по 17.07.2024 товарів. Так, на переконання позивача, указані документи (договір комісії та акти приймання передачі) повною мірою ідентифікують постачальника та отримувача товару, дату проведення операції, найменування, кількість та вартість товару та мають всі ознаки первинних, які передбачені Порядком №496. Однак, відповідач вважає за необхідне звернути увагу на наступне. Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2021 №496 затверджено Порядок ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб-підприємців, у тому числі платників єдиного податку (далі - Порядок №496). У цьому Порядку терміни вживаються в таких значеннях: документи, які підтверджують облік та походження товарів - Форма ведення обліку товарних запасів, визначена додатком до цього Порядку (далі - Форма обліку), та первинні документи. Пунктом 12 ст.3 Закону №265 визначено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи РРО або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні РРО зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб – підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платником податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміннях, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння). Отже, п. 12 ст. 3 Закону № 265 зобов`язує суб`єктів господарювання вести облік товарних запасів і у разі проведення перевірки надати документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження тих товарних запасів, саме на початок проведення перевірки. Відтак, з аналізу вищезазначених положень, платник податку має надати на початок перевірки посадовим особам контролюючого органу форму обліку товарних запасів та первинні документи. Визначення первинних документів містить абз. 3 п. 2 Порядку №496. Так, первинні документи - опис залишку товарів на початок обліку, накладні, транспортні документи, митні декларації, акти закупки, фіскальні чеки, товарні чеки, інші документи, що містять реквізити, які дозволяють ідентифікувати постачальника та отримувача товару (найменування суб`єкта господарювання, реєстраційний номер облікової картки платника податків (далі - РНОКПП) або код згідно з ЄДРПОУ суб`єкта господарювання, серія та номер паспорта / номер ID картки для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття РНОКПП та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відповідну відмітку в паспорті), дату проведення операції, найменування, кількість та вартість товару. Тобто, первинними документами (в розумінні Порядку №496), які підтверджують походження товару є опис залишку товарів на початок обліку, накладні, транспортні документи, митні декларації, акти закупки, фіскальні чеки, товарні чеки, інші документи, що містять реквізити, які дозволяють ідентифікувати постачальника та отримувача товару тощо. При цьому, визначення постачальника товару міститься в нормах Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Близькі за змістом норми містяться в Цивільному кодексі України. Згідно з ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник) , який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Отже, документами про походження товарів у розглядуваних спірних правовідносинах можуть бути первинні документи, що підтверджують набуття у власність комітентом ТМЦ, що передані комісіонеру згідно представленого акту. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. При цьому, документи, що складаються на виконання договору комісії не містять реквізитів ні постачальника товару ні його отримувача, так як сторонами договору комісії є комітент та комісіонер, а право власності на товар, що є предметом такого договору не переходить. Разом з тим, згідно з ст. 1101 Цивільного кодексу України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента. Відповідно до ч. 3 ст. 1012 Цивільного кодексу України істотними умовами договору комісії, за якими комісіонер зобов`язується продати або купити майно, є умови про це майно та його ціну. Згідно положень цивільного законодавства України договір комісії не передбачає переходу права власності, а тому акт прийому-передачі між комітентом і комісіонером не є документом, що підтверджує походження товару. Тобто, згідно положень чинного законодавства комітент не є постачальником, а укладенні з ним первинні документи не є документами про походження товарів. Отже, документами про походження товарів в даних правовідносинах можуть бути первинні документи, що підтверджують набуття у власність комітентом ТМЦ, що передані комісіонеру згідно представлених актів. Відтак, надані позивачем договір комісії та акти приймання-передачі товарів не можуть бути належними первинними документами, що підтверджують походження товарів, які реалізуються за місцем здійснення господарської діяльності, внесення на їх підставі записів до форми обліку не може вважатися належним веденням обліку товарних запасів, оскільки п. 2 розд. I Порядку №496 встановлено, документи, які підтверджують облік та походження товарів - форма ведення обліку товарних запасів, визначена додатком до Порядку № 496, та первинні документи. У акті перевірки чітко зазначено, що позивачем не надано прихідні документи на товари, що реалізовані у період з 10.07.2024 по 17.07.2024, у тому числі і на реалізований згідно фіскального чека №ioMNkt6DU4E мобільний телефон IPhone 11 64 black used по ціні 8220,00 грн. Також, такі документи і не надані під час розгляду справи в суді. Зазначає, що з аналізу актів приймання-передачі, які містяться у матеріалах справи, технічно складні побутові товари, ідентифікувати як товари, які були передані позивачу на реалізацію згідно акту приймання - передачі товарів до договору комісії №СА-29-04-24-ДО від 29.04.2024, неможливо. Відтак, висновки відповідача є обґрунтованими та підтверджуються долученими до матеріалів справи доказами, а тому контролюючий орган правомірно застосував до позивача штрафні санкції у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку на підставі ст. 20 Закону №265. Отже, суб`єкти господарювання мають вести облік товарних запасів, продавати лише ті товари, що є в обліку. І на початок проведення перевірки мають надати контролюючим органам документи у паперовій або електронній формі, що підтверджують облік, а відповідно — походження товарів, оскільки у протилежному випадку суб`єкт господарювання буде вважатися таким, що не виконав імперативну норму, закріплену в Законі № 265. Щодо порушення п. п. 1, 2 ст. 3 Закону №265. Зі змісту акту перевірки вбачається, що 09.07.2024 в проміжку з 14:27 год. (після повідомлення про проведення фактичної перевірки) по 14:57 год. (час роздрукування «Х-звіту») фактично розрахункові операції у безготівковій формі із застосуванням ЕПЗ (платіжного банківського терміналу S1VF01ZL) в господарській одиниці не проводились. Згідно даних СОД РРО 09.07.2024 на ПРРО фіскальний номер 4000859670 відкрито зміну о 14:27 год. За період з 14:32 год. по 14:57 год. по даному ПРРО проведено розрахункові операції у безготівковій формі на загальну суму 128948,60 грн. Вищевикладене свідчить, що розрахункові операції на суму 128948,60 грн. фактично були проведені у безготівковій формі із застосуванням ЕПЗ (платіжного банківського терміналу S1VF01ZL) до 14:27 год (відкриття зміни). Однак, при прийманні від покупців платіжних карток за місцем реалізації товарів, дані розрахункові операції не були проведені через зареєстрований фіскальним сервером контролюючого органу програмний реєстратор розрахункових операцій, відповідні розрахункові документи, що підтверджують виконання розрахункових операцій, у паперовій та/або електронній формі не створено та покупцям в обов`язковому порядку не надано розрахункові документи встановленої форми за змісту на повну суму проведених операцій. Пунктами 1 та 2 ст. 3 Закону № 265 передбачено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу, зокрема, зобов`язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок. (п. 1 ст. 3 Закону № 265); надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти) (п. 2 ст. 3 Закону № 265). Отож, відповідно до п. п. 1, 2 ст. 3 Закону №265 суб`єкт господарювання зобов`язаний проводити розрахункові операції через РРО/ПРРО на повну суму покупки саме у момент їх здійснення та надавати покупцю відповідний розрахунковий документ. Натомість, проведення розрахунків через платіжний термінал без одночасного застосування ПРРО не відповідає вимогам законодавства та не є належним виконанням обов`язку щодо фіскалізації операції. Подальше відображення операцій через ПРРО не спростовує факту правопорушення, оскільки не змінює моменту виникнення обов`язку щодо проведення розрахункової операції через ПРРО та видачі розрахункового документа. Таким чином, має місце саме проведення розрахункових операцій поза межами фіскального обліку в момент їх здійснення. Крім того, з метою повного та всебічного з`ясування обставин господарської діяльності платника податків контролюючим органо було надано запити про надання документів від 09.07.2024, від 17.07.2024. Однак, згідно із актами про ненадання у визначений у запиті строк (відмови від надання) документів, що становлять предмет перевірки від 12.07.2024 №3030/03 20-07-05/3276718928, від 18.07.2024 №3114/03-20-07-05 ФОП ОСОБА_1 до перевірки не надано банківські виписки в розрізі трансакцій по еквайрингу (за кожен день почеково) та інформацію щодо ведення обліку доходів. Відтак, ненадання запитуваних документів унеможливило перевірку повноти обліку отриманих коштів та свідчить про відсутність належного підтвердження позиції позивача. Окрім того, досить важливими є обставини встановлені під час проведення перевірки, що у період з 01.07.2024 по 08.07.2024 позивачем через ПРРО не проведено жодної розрахункової операції, а з 09.07.2024 зміна відкрита лише о 14:27 год., тобто після повідомлення про початок проведення перевірки, при тому що робочий час магазину з 10:00 год до 20:00 год. Таким чином, сукупність встановлених обставин, а саме: приймання коштів від покупців до відкриття зміни ПРРО; непроведення розрахункових операцій через ПРРО у момент здійснення; невидача розрахункових документів встановленої форми; фіскалізація операцій лише після початку перевірки; ненадання банківських виписок на запит контролюючого органу, свідчить про наявність у діях платника податків складу правопорушення, передбаченого п. п. 1, 2 ст. 3 Закону №265. У зв`язку з викладеним, висновки акта перевірки є обґрунтованими, а застосування фінансових санкцій – правомірним та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства.
13.04.2026 за вх. № 30156 від позивача надійшли додаткові пояснення, в яких вказує на практику Верховного Суду у подібних правовідносинах, яка підлягає обов`язковому врахуванню при вирішенні даного спору. 
ГУ ДПС у Волинській області 14.04.2026 за вх. № 30835 надало додаткові пояснення, в яких акцентує увагу на тому, що на час початку перевірки платником податків через особу, що здійснила розрахунок ( ОСОБА_2 ) надано такі копії: форми обліку товарних запасів та первинні документи за визначеною Порядком ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб-підприємців, у тому числі платників єдиного податку, що затверджений наказом Міністерства Фінансів України від 03.09.2021 №496 формою станом на 09.07.2024; договору комісії №СА-29-04-04-ДО від 29.04.2024; акта приймання-передачі товарів від 01.07.2024 до Договору комісії №СА-29-04-04-ДО від 29.04.2024; договору суборенди нежитлового приміщення №1-С; договорів про співпрацю від 01.06.2024. Перелічені вище копії документів додатково направлено листом контролюючого органу через представника ОСОБА_2 (вх. ГУ ДПС у Волинській області №27807/6 від 11.07.2024). Відповідно до наданої особою, що здійснила розрахунок, на початок перевірки 09.07.2024 копії форми ведення обліку товарних запасів 30.06.2024 ФОП ОСОБА_3 згідно акту повернення товарів повернуто весь не реалізований товар на суму 1582261,99 грн. (запис №5). Тобто, залишок товарів станом на початок дня 01.07.2024 був нульовим. 01.07.2024 згідно акта передачі товару від ФОП ОСОБА_3 в магазин (торгову точку) « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , надійшло товарів на загальну суму 1462313,00 грн ( запис №6, крайній запис у наданій 09.07.2024 та направленій листом контролюючого органу копії форми ведення обліку товарних запасів ). Згідно даних СОД РРО перша розрахункова операція із реалізації товарів на суму 399,00 грн., переданих по цьому акту , проведена через ПРРО 09.07.2024 о 14:24 год. (реєстрація проведеної працівниками ГУ ДПС у Волинській області покупки ). Таким чином перевіркою встановлено порушення ведення у порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів, здійснення продажу товарів, що не відображені в такому обліку, на загальну суму 1354641,96 грн. (додаток 1 до акта перевірки). Додатково звертає увагу на те, що 09.07.2024 о 20:08:50 год. згідно фіскального чека №ioMNkt6DU4E реалізовано мобільний телефон IPhone 11 64 black used по ціні 8220,00 грн., який відсутній у наданому до перевірки акті приймання-передачі товарів від 01.07.2024 до договору комісії №СА-29-04-24-ДО від 29.04.2024. Перевірка 09.07.2024 проводилась представниками ГУ ДПС у Волинській області до завершення робити магазину у цей день (дата і час формування Х-звіту 09.07.2024 20:09 год.). Проте ні в цей день (09.07.2024), ні в наступні (в ході проведення фактичної перевірки із 09.07.2024 по 17.07.2024 проводився хронометраж) прихідні документи на вказаний вище мобільний телефон не надано. Також у період із 09.07.2024 по 17.07.2024 не надані прихідні документи на товари, що реалізовані у період з 10.07.2024-17.07.2024. У зв`язку з чим платником податків внесені зміни до форми обліку товарних запасів та 18.07.2024 ( ОСОБА_2 додатково надано первинні документи - акт приймання-передачі товару від ФОП ОСОБА_4 датований 09.07.2024 до договору комісії №СА-03/05-24-ЗВ щодо надходження товарів (132 позиції) на загальну суму 1487995,71 грн.). Найменування отриманих згідно цього акту товарів, їх кількість та вартість практично ідентичні найменуванню, кількості та ціні реалізованих товарів в магазині в період із 10.07.2024-17.07.2024. Отже, враховуючи вищенаведені обставини, позивачем не підтверджено належний облік товарів, що знаходилися у місці продажу (господарському об`єкті) станом на 09.07.2024. Приписами п. 12 ст. 3 Закону №265/95-ВР чітко встановлений порядок, відповідно до якого, суб`єкт господарювання зобов`язаний: вести облік товарних запасів; здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку; на місці продажу товарів зберігати документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, які знаходяться на місці реалізації, і надати їх контролюючим органам на початок проведення перевірки, в тому числі надати документи про походження товарних запасів. Фінансова відповідальність застосовується у разі не ведення такого обліку та/або не надання під час проведення перевірки документів, які підтверджують облік таких товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті) (ст. 20 Закону № 265/9 -ВР). Відповідно, ненадання на початок проведення перевірки документів, які підтверджують облік товарів, що знаходяться в місці продажу (господарському об`єкті), є самостійною підставою для застосування штрафної санкції на підставі ст. 20 Закону №265/95-ВР. В той же час, диспозиція норми ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» передбачає, що до суб`єкта господарювання застосовується відповідна фінансова санкція за ненадання документів, які підтверджують саме облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). Щодо порушень п. п. 1, 2 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР, то його дія поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі. Встановлення норм щодо незастосування реєстраторів розрахункових операцій у інших законах, крім Податкового кодексу України, не допускається (абз. 2 преамбули Закону № 265/95-ВР). Питання порядку проведення розрахунків суб`єктами господарювання врегульовується Розділом ІІ Закону №265/95-ВР. У ст. 3, яка міститься у зазначеному розділі, перелічено низку обов`язків, які висуваються законодавцем до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі. Так, відповідно до п. п. 1, 2 ст. 3 Закону № 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти). Фізичні особи - підприємці, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість, при продажу товарів (крім підакцизних товарів, технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, лікарських засобів, виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння) або наданні послуг мають право в розрахунковому документі зазначати назву товару (послуги) у вигляді, що відображає споживчі ознаки товару (послуги) та ідентифікує належність такого товару (послуги) до товарної групи чи послуги. Тобто застосування підприємцем РРО/ПРРО у встановленому Законом № 265/95-ВР порядку є обов`язковим у разі здійснення розрахункових операцій у розумінні цього Закону. Статтею 2 Закону № 265/95-ВР визначено, що розрахункова операція – приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця. 09.07.2024 в проміжку з 14:27 год. ( після повідомлення про проведення фактичної перевірки) по 14:57 год (час роздрукування 2Х-звіту») фактично розрахункові операції у безготівковій формі із застосуванням ЕПЗ ( платіжного банківського терміналу S1VF01ZL) в господарській одиниці не проводились. Згідно даних СОД РРО 09.07.2024 на ПРРО фіскальний номер 40008596700 відкрито зміну о 14:27 год. За період з 14:32 год. по 14:57 год. по даному ПРРО проведено розрахункові операції у безготівковій формі на загальну суму 128948,60 грн. Вищевикладене свідчить, що розрахункові операції на суму 128948,60 грн. фактично були проведені у безготівковій формі із застосуванням ЕПЗ (платіжного банківського терміналу S1VF01ZL) до 14:27 год ( відкриття зміни) однак, при прийманні від покупця платіжних карток за місцем реалізації товарів, дані розрахункові операції не були проведені через зареєстрований фіскальний сервером контролюючого органу програмний реєстратор розрахункових операцій, відповідні розрахункові документи, що підтверджують виконання розрахункових операцій, у паперовій та/або електронній формі не створено та покупцям в обов`язковому порядку не надано розрахункові документи встановленої форми та змісту на повну суму операцій. На підставі вищевикладеного, ГУ ДПС у Волинській області просило у задоволені позову ФОП ОСОБА_1 відмовити повністю. 
27.04.2026 за вх. № 34847 від ГУ ДПС у Львівській області надійшли додаткові пояснення, в яких звертає увагу на релевантну практику Верховного Суду. Також, додатково відповідач звертає увагу на те, що у матеріалах справи міститься договір про співпрацю від 01.06.2024 (ФОП ОСОБА_2 ) та договори про співпрацю від 15.04.2024 (ФОП ОСОБА_5 , ФОП ОСОБА_6 ). З аналізу зазначених договорів можна дійти висновку про наявність істотних суперечностей у правовому регулюванні господарських відносин позивача. Так, п. 1.2 р. 1 договорів про співпрацю від 01.06.2024 та 15.04.2024 сформульований наступним чином: між сторонами існує вичерпний перелік обов`язків, які закріплені за кожною стороною окремо. В той же час, сторони даним договором засвідчують, що всі наявні товарні запаси, що знаходяться в магазині належать на праві власності ФОП №1 (ФОП ОСОБА_1 ). Також у п. 1.5 р. 1 договорів про співпрацю від 01.06.2024 та від 15.04.2024 зазначено, що будь-які розрахунки сторона №2 (ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_5 , ФОП ОСОБА_6 ) здійснює від імені сторони 1 (ФОП ОСОБА_1 ). Все майно (товари та товарно-матеріальні цінності), що знаходяться в магазині належать на праві власності стороні №1 (ФОП ОСОБА_1 ). Водночас, іншими наданими до перевірки договорами, а саме з договорів комісії вбачається, що позивач здійснює діяльність як комісіонер, тобто реалізовує товари, які належить іншим особам (комітентам). Зазначені обставини свідчать про відсутність чіткого визначення правового режиму товару, що перебуває в реалізації, а також про відсутність належного розмежування власних та комісійних товарів у діяльності позивача. Такі розбіжності є самостійним та додатковим доказом порушення позивачем вимог законодавства щодо ведення обліку товарних запасів, оскільки унеможливлюють встановлення фактичного походження товару, його належного обліку та контролю за рухом. Відтак, контролюючий орган вважає, що надані позивачем документи не підтверджують належного ведення обліку товарних запасів та не спростовують встановлених під час перевірки порушень. 
Протокольною ухвалою від 29.04.2026 суд закрив підготовче провадження, призначив справу до судового розгляду. 
В судовому засіданні представник позивача позовні вимог підтримав повністю, просив позов задовольнити.
В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечив, просив у задоволенні позову відмовити повністю.
В судовому засіданні представник третьої особи проти задоволення позову заперечив, просив у задоволенні позову відмовити повністю.
Суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив таке.
Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність на підставі запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 2004150010003112309, що підтверджується відповідною випискою із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 29.04.2024 ДПС України листом №12571/7/99-00-07-04-02-07 повідомила, що на її адресу надійшла інформація щодо можливих порушень при проведенні розрахунків за товари в торгівельній мережі під торговою маркою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та зобов`язала Головні управління провести аналіз та, у разі наявності підстав відповідно до ст. 80 Податкового кодексу України організувати проведення фактичних перевірок.
Зазначена вище податкова інформація щодо наявності фактичних підстав для проведення фактичної перевірки в даній господарській одиниці викладена у доповідній записці ГУ ДПС у Волинській області р/н 251/03-20-07-05 від 05.07.2024.
В подальшому ГУ ДПС у Волинській області провело фактичну перевірку магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 , у сфері торгівлі технічно складними побутовими товарами, що підлягають гарантійному ремонту.
Перед початком фактичної перевірки 09.07.2024 о 14:24 год. в даній господарській одиниці придбано чистячий гель Colorway для LED/TFT екранів CW-5151 в кількості 1 шт. по ціні 399,00 грн. Розрахункова операція проведена у безготівковій формі із застосуванням електронних платіжних засобів (платіжного банківського терміналу S1VF01ZL та платіжної картки). При проведенні розрахункової операції покупцю надано фіскальний чек на суму 399,00 грн.
За результатами вказаної вище перевірки складено акт №003033, р/н №19112/03-20-07-05/ НОМЕР_3 від 18.07.2024 (далі – акт перевірки).
Фактична перевірка позивача проведена відповідно до направлень та наказу ГУ ДПС у Волинській області від 09.07.2024 №2464-п «Про проведення фактичної перевірки СГ ОСОБА_1 », у якому зазначено, що керуючись п.п. п.п. 20.1.9, 20.1.10, 20.1.11 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, п.п. 80.2.2, 80.2.6 п. 80.2 ст. 80, п. 80.8 ст. 80, п.п. п.п. 69.2, 69.27 п. 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, у зв`язку із наявністю інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а саме, щодо проведення розрахункових операцій при продажу товарів без застосування РРО/ПРРО та без видачі відповідного розрахункового документа – в базах даних СОД РРО відсутні дані про розрахунки за липень 2024 року, з метою контролю за дотриманням платниками податків норм законодавства з питань регулювання обігу готівки , порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво і обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). 
Актом перевірки встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 , крім іншого, вимог п. п. 1, 2, 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР (із змінами та доповненнями). 
Зокрема, встановлено порушення ведення у порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів, здійснення продажу товарів, що не відображені в такому обліку, на загальну суму 1354641,95 грн.
ГУ ДПС у Волинській області зазначило в акті перевірки, що перевіркою встановлено, що в магазині (торговій точці) « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , торгівельну діяльність у сфері роздрібної торгівлі здійснює ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), яка, згідно наявної у контролюючого органу податкової інформації, перебуває на спрощеній системі оподаткування, 2 група єдиного податку, ставка податку 20%. 24.04.2024 ФОП ОСОБА_1 на господарську одиницю, магазин Торгова точка за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано програмний реєстратор розрахункових операцій фіскальний номер 4000859670. Під час перевірки використана наявна в ГУ ДПС у Волинській області інформація даних СОД РРО, стосовно даних реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій (у тому числі електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, створених реєстраторами розрахункових операцій та програмними реєстраторами розрахункових операцій), перевірки справжності та достовірності розрахункових документів. На час початку перевірки платником податків через особу, що здійснила розрахунок, ОСОБА_2 (далі – ОСОБА_2 ), надано копії: 
- форми обліку товарних запасів та первинні документи за визначеною Порядком ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб-підприємців, у тому числі платників єдиного податку, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2021 №496, формою станом на 09.07.2024; 
- договору комісії №СА-29-04-24-ДО від 29.04.2024; 
- акта приймання передачі товарів від 01.07.2024 до договору комісії №СА-29-04-24-ДО від 29.04.2024; 
- договору суборенди нежитлового приміщення №1-С; 
- договорів про співпрацю від 01.06.2024. 
Перелічені вище копії документів додатково направлено листом контролюючому органу через представника ОСОБА_2 (вх. ГУ ДПС у Волинській області №27807/6 від 11.07.2024). 
Відповідно до наданої особою, що здійснила розрахунок ( ОСОБА_2 ), на початку перевірки 09.07.2024 копії форми ведення обліку товарних запасів 30.06.2024 ФОП ОСОБА_3 згідно акту повернення товарів повернено весь нереалізований товар на суму 1582261,99 грн. (запис №5).
Тобто, залишок товарів станом на початок дня 01.07.2024 був нульовим. 
01.07.2024 згідно акта передачі товару від ФОП ОСОБА_3 в магазин (торгову точку) « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , надійшло товарів на загальну суму 1462313,00 грн. (запис №6, останній запис у наданій 09.07.2024 та направленій листом контролюючому органу копії форми ведення обліку товарних запасів). 
Згідно даних СОД РРО перша розрахункова операція із реалізації товарів на суму 399,00 грн., переданих по цьому акту, проведена через ПРРО 09.07.2024 о 14:24 год. (реєстрація проведеної працівниками ГУ ДПС у Волинській області покупки). 
Перевіркою встановлено порушення ведення у порядку, встановленому законодавством обліку товарних запасів, здійснення продажу товарів, що не відображені в такому обліку. Так, у період з 09.07.2024 по 17.07.2024 реалізовано товарів, що не відображені в такому обліку, на загальну суму 1354641,95 грн. (додаток 1 до акта перевірки). Зокрема, 09.07.2024 о 20:08:50 год. згідно фіскального чека №ioMNkt6DU4E реалізовано мобільний телефон IPhone 11 64 black used по ціні 8220,00 грн., який відсутній у наданому до перевірки акті приймання-передачі товарів від 01.07.2024 до договору комісії №СА-29-04-24-ДО від 29.04.2024. 
Перевірка 09.07.2024 проводилась працівниками ГУ ДПС у Волинській області до завершення роботи магазину у цей день (дата і час формування Х-звіту 09.07.2024 20:09). Проте, ні в цей день (09.07.2024) ні в наступні (в ході фактичної перевірки працівниками ГУ ДПС у Волинській області у період із 09.07.2024 по 17.07.2024 проводився хронометраж) прихідні документи на вказаний вище мобільний телефон не надано. 
Також, у період із 09.07.2024 по 17.07.2024 не надані прихідні документи, на товари що реалізовані у період з 10.07.2024 по 17.07.2024. 
У зв`язку із чим, платником податків внесені зміни до форми обліку товарних запасів та 18.07.2024 особою, що здійснила розрахунок ( ОСОБА_2 ) додатково надано первинні документи:
- акт приймання-передачі товару від ФОП ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) датований 09.07.2024 до договору комісії №СА-03/05-24-ЗВ від 03.05.2024 щодо надходження товарів (132 позиції) на загальну суму 1487995,71 грн. 
Найменування отриманих згідно цього акту товарів, їх кількість та вартість практично ідентичні найменуванню, кількості та ціні реалізованих в магазині (торговій точці) « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , в період із 10.07.2024 по 17.07.2024 товарів. 
Контролюючий орган вказав, що такі дії платника податків не спростовують фактів виявлених порушень, а додатково підтверджують їх. 09.07.2024 в проміжку з 14:27 год. (після повідомлення про проведення фактичної перевірки) по 14:57 год. (час роздрукування «Х-звіту») фактично розрахункові операції у безготівковій формі із застосуванням ЕПЗ (платіжного банківського терміналу S1VF01ZL) в господарській одиниці не проводились. 
Згідно даних СОД РРО 09.07.2024 на ПРРО фіскальний номер 4000859670 відкрито зміну о 14:27 год. За період з 14:32 год по 14:57 год по даному ПРРО проведено розрахункові операції у безготівковій формі на загальну суму 128948,60 грн. Вищевикладене, на думку податкового органу, свідчить, що розрахункові операції на суму 128948,60 грн. фактично були проведені у безготівковій формі із застосуванням ЕПЗ (платіжного банківського терміналу S1VF01ZL) до 14:27 год (відкриття зміни). Однак, при прийманні від покупців платіжних карток за місцем реалізації товарів, дані розрахункові операції не були проведені через зареєстрований фіскальним сервером контролюючого органу програмний реєстратор розрахункових операцій, відповідні розрахункові документи, що підтверджують виконання розрахункових операцій, у паперовій та/або електронній формі не створено та покупцям в обов`язковому порядку не надано розрахункові документи встановленої форми за змісту на повну суму проведених операцій. Розрахункова операція, описана в п.2.2.12 акта перевірки, 09.07.2024 проведена гр. ОСОБА_2 . 
В ході перевірки встановлено також факт використання ФОП ОСОБА_1 праці ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_4 ) та ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_5 ).
Однак, до перевірки не надано наказу про прийняття працівника на роботу та/або трудового договору між працівниками ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_1 . Таким чином, працівники ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 були допущені до роботи 09.07.2024 відповідно ФОП ОСОБА_1 без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 
На письмові запити перевіряючих від 09.07.2024 та від 17.07.2024 ФОП ОСОБА_1 до перевірки не надано документи, що становлять або пов`язані з предметом перевірки, а саме: інформація щодо обліку доходів та банківські виписки щодо руху коштів на розрахункових рахунках, що використовуються в підприємницькій діяльності (в т.ч. для зарахування коштів при проведенні розрахунків у безготівковій формі (послуга Еквайринг), про що складено відповідний акт, який засвідчує факт ненадання вказаних документів. В період проведення фактичної перевірки 09.07.2024-17.07.2024 обсяг проведених через ПРРО розрахункових операцій, становив 1668127,5 грн., виторг в період із 01.07.2024 по 08.07.2024 відсутній.
ОСОБА_2 , ознайомившись з актом перевірки, відмовився від його підписання та отримання, про що складено акт від 19.07.2024 №3123/03-20-07-05/ НОМЕР_1 .
На підставі акта перевірки ГУ ДПС у Львівській області прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 27.08.2024 №36864/13-01-07-09, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки у розмірі 1548064,86 грн.
Вказане рішення в адміністративному порядку позивачем не оскаржувалось. 
Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням від 27.08.2024 №36864/13-01-07-09, позивач звернулася до суду з цим позовом.
Щодо твердження позивача про відсутність правових підстав для проведення фактичної перевірки, то суд вказує таке. 
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України) та Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР (далі – Закон № 265/95-ВР) (всі нормативні акти в редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно з п. 61.2 ст. 61 ПК України податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.
Статтею 62 ПК України визначено, що податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин; моніторингу контрольованих операцій та опитування посадових, уповноважених осіб та/або працівників платника податків відповідно до статті 39 цього Кодексу.
Підпунктами 20.1.4, 20.1.10 п. 20.1 ст. 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.
Згідно з п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). 
Приписами п. 80.1, п.п. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України передбачено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів. 
Згідно з п. 80.4, п. 80.5 ст. 80 ПК України перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі п.п.20.1.10 п. 20.1 ст.20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція. 
Стаття 81 ПК України визначає умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок. 
Абзацами 1-4 п.п. 81.1 ст. 81 ПК України встановлено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/ позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки. Отже, у посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення фактичної перевірки за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та надіслання/пред`явлення оформлених відповідно до вимог ПК України направлення і наказу на проведення перевірки, а також службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки (формальна підстава). 
При цьому, абз. 5 п.п. 81.1 ст. 81 ПК України визначає, що у разі непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки. Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється (абз. 6 п.п. 81.1 ст. 81 ПК України). 
Зі змісту наведених правових норм слідує, що законодавцем встановлено випадки, коли платник податків може скористатись правом недопуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки: - непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків документів, визначених абзацами другим-четвертим п. 81.1 ст. 81 ПК України (направлення та наказу на проведення перевірки, службового посвідчення); - оформлення документів, вказаних в абз. абз. 2, 3 п. 81.1 ст. 81 ПК України, з порушенням вимог, встановлених цим пунктом. 
Отже, з огляду на приписи ст. 81 ПК України, встановлення платником податків факту неналежного оформлення наказу (у тому числі, й щодо підстав такої перевірки), є підставою для недопуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки. 
В цій справі суд встановив, що допуск представників контролюючого органу до проведення фактичної перевірки відбувся, оскільки направлення на перевірку та копія наказу про проведення перевірки було вручено уповноваженій особі - Шуміку Б.П., особі, яка проводила розрахункову операцію та є представником ФОП ОСОБА_1 , під розписку до початку проведення перевірки. А також пред`явлено відповідні службові посвідчення. 
Крім того, судом встановлено, що фактична перевірка позивача проведена відповідно до наказу ГУ ДПС у Волинській області від 09.07.2024 №2464-п «Про проведення фактичної перевірки CГ ОСОБА_1 », у якому чітко вказані підстави для призначення перевірки.
Судом не береться до уваги твердження позивача про те, що наказ ГУ ДПС у Волинській області від 09.07.2024 №2464-п «Про проведення фактичної перевірки СГ ОСОБА_1 » містить лише посилання на норми, що регулюють юридичні підстави для проведення перевірки. На переконання суду, таке твердження не відповідає дійсності. Зазначений наказ містить й посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, а також на мету перевірки – контроль за дотриманням норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). 
Відтак, формулювання підстав перевірки в даному наказі дає цілковите розуміння, що є підставою для проведення перевірки та метою проведення фактичної перевірки.
Відповідно до ч. 6 ст. 113 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Так, у постанові від 26.03.2024 у справі № 420/9909/23 Верховний Суд зазначив, що аналіз п.п. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України дає підстави для висновку, що в ньому достатньою мірою розкривається як правова, так і фактична підстави для призначення фактичної перевірки, а саме - наявність/ отримання інформації від визначеного кола суб`єктів щодо можливого допущеного порушення податкової дисципліни у сферах здійснення платниками податків розрахункових операцій, наявності чи відсутності відповідних дозвільних документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів. Саме шляхом призначення і проведення фактичної перевірки контролюючий орган має з`ясувати питання дотримання суб`єктом господарювання податкової дисципліни у сфері, про можливі порушення у якій контролюючий орган отримав інформацію. Іншими словами, наявність/отримання інформації ще не свідчить про наявність підстав для притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності, натомість, є підставою для здійснення податкового контролю задля перевірки отриманої/наявної інформації. Такий податковий контроль здійснюється шляхом прийняття рішення про проведення перевірки у формі наказу, вимоги до оформлення якого не передбачають обов`язку в повному обсязі розкрити в наказі на призначення перевірки зміст інформації та фактів, які вказують на можливе порушення платником податкового законодавства. Відсутня й імперативна вимога щодо розкриття конкретного порушення платником норм, а також про надання відповідних доказів такої несумлінної поведінки. У випадку оскарження до суду платником наказу про призначення фактичної перевірки та/або прийнятого рішення податковим органом за наслідками такої перевірки, яка здійснена відповідно до п.п. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України з підстав не зазначення деталізованої інформації та фактів, які вказують на можливе порушення платником податкового законодавства, доказів цього, суд, здійснюючи розгляд справи та оцінюючи обставини, підстави позову, не позбавлений можливості встановити та перевірити наявність або відсутність такої інформації про ймовірні порушення, що є законодавчо встановленою передумовою та підставою для призначення такої перевірки. Отже, у випадку наявності обґрунтованих підстав для призначення фактичної перевірки, не можна вважати протиправним наказ про її призначення, у якому наявне покликання на вимоги п.п. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України, але не розкрито зміст наявної/отриманої інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування про можливі порушення податкового законодавства, не конкретизовано норми права, які ймовірно порушив платник, із зазначенням доказів такого порушення. 
Таким чином, судом в цій справі не встановлено порушення ГУ ДПС у Волинській області порядку призначення і проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 . 
Стосовно порушення позивачем порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів, які не обліковані за встановленою формою ведення обліку товарних запасів у встановленому законодавством порядку, суд зазначає таке.
В ході фактичної перевірки контролюючий орган встановив, що в магазині (торговій точці) « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , торгівельну діяльність у сфері роздрібної торгівлі здійснює ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), яка перебуває на спрощеній системі оподаткування, 2 група єдиного податку, ставка податку 20%.
24.04.2024 ФОП ОСОБА_1 на господарську одиницю - магазин торгова точка за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано програмний реєстратор розрахункових операцій (далі – ПРРО) фіскальний номер 4000859670.
З метою перевірки питань дотримання суб`єктом господарювання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, перед початком фактичної перевірки 09.07.2024 о 14:24 год. в даній господарській одиниці придбано чистячий гель Colorway для LED/TFT екранів CW-5151 в кількості 1 шт. по ціні 399,00 грн. 
Розрахункова операція проведена у безготівковій формі із застосуванням електронних платіжних засобів (платіжного банківського терміналу S1VF01ZL та платіжної картки).
При проведенні розрахункової операції покупцю надано фіскальний чек на суму 399,00 грн.
Під час перевірки використана наявна в ГУ ДПС у Волинській області інформація даних СОД РРО, стосовно даних реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій (у тому числі електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, створених реєстраторами розрахункових операцій та програмними реєстраторами розрахункових операцій), перевірки справжності та достовірності розрахункових документів.
На час початку перевірки платником податків особою, що здійснила розрахунок ( ОСОБА_2 ), надано копії: форми обліку товарних запасів, договір комісії №СА-29-04-24-ДО від 29.04.2024; акт приймання-передачі товарів від 01.07.2024 до договору комісії №СА-29-04-24-ДО від 29.04.2024; договір суборенди нежитлового приміщення №1-С; договір про співпрацю від 01.06.2024.
Перелічені вище копії документів додатково направлено позивачем листом контролюючому органу (вх. ГУ ДПС у Волинській області №27807/6 від 11.07.2024).
Відповідно до наданої на початку перевірки 09.07.2024 копії форми ведення обліку товарних запасів 30.06.2024 ФОП ОСОБА_3 згідно акту повернення товарів повернено весь нереалізований товар на суму 1582261,99 грн. (запис №5).
Тобто, залишок товарів станом на початок дня 01.07.2024 є нульовим. 
01.07.2024 відповідно до акта передачі товару від ФОП ОСОБА_3 в магазин (торгову точку) « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , надійшли товари на загальну суму 1462313,00 грн. (запис №6, останній запис у наданій 09.07.2024 та направленій листом контролюючому органу копії форми ведення обліку товарних запасів). 
Перевіркою також встановлено порушення ведення у порядку, встановленому законодавством обліку товарних запасів, здійснення продажу товарів, що не відображені в такому обліку. 
Так, у період: з 09.07.2024 по 17.07.2024 реалізовано товарів, що не відображені в такому обліку, на загальну суму 1354641,95 грн. (додаток 1 до акта перевірки).
Зокрема, 09.07.2024 в 20:08:50 год. згідно фіскального чека №ioMNkt6DU4E реалізовано мобільний телефон НОМЕР_6 по ціні 8220,00 грн., який відсутній у наданому до перевірки акті приймання-передачі товарів від 01.07.2024 до договору комісії №СА-29-04-24-ДО від 29.04.2024. 
Перевірка 09.07.2024 проводилась працівниками ГУ ДПС у Волинській області до завершення роботи магазину у цей день (дата і час формування Х-звіту 09.07.2024 20:09 год.). Проте, ні 09.07.2024 ні в наступні дні (в ході фактичної перевірки контролюючим органом у період з 09.07.2024 по 17.07.2024 проводився хронометраж) прихідні документи на вказаний вище мобільний телефон не надано.
Також у період з 09.07.2024 по 17.07.2024 не надані прихідні документи на товари, що реалізовані у період з 10.07.2024 по 17.07.2024. А надано первинні документи (акт приймання-передачі товару від ФОП ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) від 09.07.2024 до договору комісії №СА-03/05-24-ЗВ від 03.05.2024 щодо надходження товарів (132 позиції) на загальну суму 1487995,71 грн. Найменування отриманих згідно цього акту товарів, їх кількість та вартість практично ідентичні найменуванню, кількості та ціні реалізованих в магазині (торговій точці) « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 10.07.2024 по 17.07.2024 товарів. 
На письмові запити контролюючого органу від 09.07.2024 та від 17.07.2024 ФОП ОСОБА_1 до перевірки не надала документи, що становлять або пов`язані з предметом перевірки, а саме: інформація щодо обліку доходів та банківські виписки щодо руху коштів на розрахункових рахунках, що використовуються в підприємницькій діяльності (в т. ч. для зарахування коштів при проведенні розрахунків у безготівковій формі (послуга Еквайринг), про що складено відповідний акт, який засвідчує факт ненадання вказаних документів.
Слід вказати, що такі документи не були надані і під час розгляду справи в суді.
В період проведення фактичної перевірки 09.07.2024 - 17.07.2024 обсяг проведених через ПРРО розрахункових операцій становив 1668127,50 грн., водночас, в період 01.07.2024 - 08.07.2024 взагалі відсутній.
Відповідно до п. 12 ст. 3 Закону № 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому, суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). 
Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).
В п. 177.10 ст. 177, п. 296.1 ст. 296 ПК України зазначено, що фізичні особи - підприємці на загальній системі та фізичні особи - підприємці - платники єдиного податку, які є платниками податку на додану вартість, зобов`язані вести облік доходів і витрат за типовими формами та в порядку, що встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Облік доходів і витрат може вестися в паперовому та/або електронному вигляді.
Порядок ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб-підприємців, у т.ч. платників єдиного податку, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2021 №496, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 02.11.2021 за №1411/37033 (далі - Порядок № 496).
Цей Порядок № 496 розроблено відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", Податкового кодексу України, Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 375, та він визначає правила ведення обліку товарних запасів та поширюється на фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку (далі - ФОП), які відповідно до Закону зобов`язані вести облік товарних запасів та здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку, та осіб, які фактично здійснюють продаж товарів (надання послуг) та/або розрахункові операції в місці продажу (господарському обліку) такого ФОП.
Пунктом 2 Порядку № 496 визначено, що терміни вживаються в таких значеннях:
- документи, які підтверджують облік та походження товарів - Форма ведення обліку товарних запасів, визначена додатком до цього Порядку (далі - Форма обліку), та первинні документи;
- первинні документи - опис залишку товарів на початок обліку, накладні, транспортні документи, митні декларації, акти закупки, фіскальні чеки, товарні чеки, інші документи, що містять реквізити, які дозволяють ідентифікувати постачальника та отримувача товару (найменування суб`єкта господарювання, реєстраційний номер облікової картки платника податків (далі - РНОКПП) або код згідно з ЄДРПОУ суб`єкта господарювання, серія та номер паспорта / номер ID картки для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття РНОКПП та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відповідну відмітку в паспорті), дату проведення операції, найменування, кількість та вартість товару.
Опис залишку товарів на початок обліку складається в довільній формі та має містити інформацію про: найменування товарів, наявних у такої ФОП на дату набуття ним обов`язку щодо ведення обліку товарних запасів, кількості таких товарів (із зазначенням одиниці виміру) та їх вартості, самостійно визначеної ФОП.
У первинних документах, що засвідчують знищення, втрату або використання товарів на власні потреби, зазначається вартість товару за ціною придбання, підтвердженою обліком товарів, визначеним цим Порядком, та не зазначаються реквізити постачальника і отримувача товару;
- місце продажу (господарський об`єкт) - стаціонарний або будь-який пересувний об`єкт, у тому числі транспортний засіб, частина пересувного чи стаціонарного об`єкта, у тому числі транспортного засобу, де здійснюються розрахункові операції під час продажу товарів (надання послуг);
- місце зберігання - стаціонарний або будь-який пересувний об`єкт, у тому числі транспортний засіб, частина пересувного чи стаціонарного об`єкта, у тому числі транспортного засобу, земельна ділянка, де зберігаються товарні запаси, що належать ФОП;
- товарні запаси - сукупність товарів, що утримуються ФОП для подальшого продажу (надання послуг).
Згідно з п. 1 Порядку № 496 облік товарних запасів здійснюється ФОП шляхом постійного внесення до Форми обліку інформації про надходження та вибуття товарів на підставі первинних документів, які є невід`ємною частиною такого обліку.
ФОП, яка здійснює діяльність у декількох місцях продажу (господарських об`єктах), веде облік товарних запасів також за кожним окремим місцем продажу (господарським об`єктом) на підставі первинних документів, які підтверджують отримання товарів такою ФОП або окремим місцем продажу (господарським об`єктом), та/або первинних документів на внутрішнє переміщення товарів між ФОП та його окремими місцями продажу (господарськими об`єктами). Первинні документи на внутрішнє переміщення товарів є невід`ємною частиною такого обліку.
Первинні документи, на підставі яких внесено записи до Форми обліку, є обов`язковими додатками до такої форми. Внесення даних до Форми обліку щодо надходження товарів на підставі первинних документів здійснюється до початку їх реалізації.
Пунктом 2 Порядку № 496 передбачено, що форма обліку ведеться за вибором ФОП у паперовій або в електронній формі.
Форма обліку має містити зазначені в довільному порядку дані ФОП: прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), реєстраційний номер облікової картки ФОП або серія та номер паспорта / номер ID картки для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття РНОКПП та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відповідну відмітку в паспорті, податкова адреса, назва та адреса місця продажу (господарського об`єкта) або місця зберігання, в межах якого ведеться облік. Для паперової форми обліку зазначені дані мають міститися на титульному аркуші.
ФОП вносить до Форми обліку відомості в такому порядку:
1) у графі 1 зазначається порядковий номер рядка, в якому здійснено відповідний запис;
2) у графі 2 - дата здійснення запису;
3) у графах 3-6 - реквізити первинного документа (вид первинного документа, дата його складання, номер первинного документа (за наявності), найменування суб`єкта господарювання - постачальника або отримувача, його РНОКПП або код згідно з ЄДРПОУ / номер ID картки для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття РНОКПП та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відповідну відмітку в паспорті);
4) у графі 7 - загальна вартість товару відповідно до первинного документа про надходження товару;
5) у графі 8 - загальна вартість товару відповідно до первинного документа про вибуття товарів (крім даних щодо продажу через реєстратор розрахункових операцій / програмний реєстратор розрахункових операцій).
Вибуттям товарів для цілей цього Порядку вважається:
- продаж товарів з розрахунком в безготівковій формі, який здійснено у встановлених законодавством випадках без застосування реєстраторів розрахункових операцій / програмних реєстраторів розрахункових операцій;
- внутрішнє переміщення товару між належними одній ФОП місцями продажу (господарськими об`єктами) та/або місцями зберігання;
- знищення або втрата товару;
- повернення товару постачальнику;
- використання товарів на власні потреби;
6) у графі 9 зазначаються примітки, передбачені цим Порядком.
Записи у Формі обліку ведуться в хронологічному порядку надходження або вибуття товарів (п. 4 Порядку № 496).
Як видно з акту перевірки та не заперечується сторонами у справі, на початок проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 надала контролюючому органу наступні документи: договір комісії від 29.04.2024 № СА-29-04-24-ДО, акт приймання-передачі товарів від 01.07.2024 до договору комісії від 29.04.2024 № СА-29-04-24-ДО, договір комісії від 03.05.2024 № СА-03/05-24-ЗВ, акт приймання-передачі товарів від 09.07.2024 до договору комісії від 03.05.2024 № СА-03/05-24-ЗВ, акт повернення товарів від 30.06.2024 до договору комісії від 29.04.2024 № СА-29-04- 24-ДО, акт повернення товарів від 31.05.2024 до договору комісії від 29.04.2024 № СА-29-04-24-ДО, форму ведення обліку товарних запасів, а також інші документи.
Позивач стверджує, що під час проведення фактичної перевірки нею надані усі документи, які підтверджують облік та походження товарів, які перебували на реалізації на час проведення фактичної перевірки.
Проте, суд з такими твердженнями не погоджується та вважає правильними доводи контролюючого органу про те, що ФОП ОСОБА_1 на час проведення перевірки не надала первинних документів, які підтверджують облік товарів, що знаходяться в місці продажу з огляду на наступне.
Позивач до перевірки контролюючому органу надав лише копії форми обліку товарних запасів (в матеріалах справи містяться дві форми обліку товарних запасів, одна з яких надана на початок проведення перевірки - 09.07.2024, а інша форма ведення обліку товарних запасів надана контролюючому орану на кінець проведення перевірки - 18.07.2024).
Форма ведення обліку товарних запасів надана контролюючому орану на кінець проведення перевірки - 18.07.2024 - містить записи 1, 2, 3, 4, 5, 6 і заповнена наступним чином:
- у гр. гр. 3 - 6 (реквізити первинного документа, що підтверджує надходження або вибуття товару), вказано: - акт прийому-передачі товарів до договору комісії 29.04.2024 № СА-29-04-24-ДО.; - дата; - номер; - постачальник ФОП ОСОБА_3 
- у гр. 7 (загальна вартість товару за первинними документами, грн (надходження товару придбання, повернення товару від покупця, або внутрішнє переміщення) вказано: - відповідні грошові суми.
Водночас, суд зазначає, що документами, що є підставою для внесення записів до форми обліку, є накладні, транспортні документи, митні декларації, акти закупки, фіскальні чеки, товарні чеки, інші документи тощо.
Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності визначені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені. Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.
Як вже зазначено вище, ФОП ОСОБА_1 надала до перевірки податковому органу наступні документи: договір комісії від 29.04.2024 № СА-29-04-24-ДО, акт приймання-передачі товарів від 01.07.2024 до договору комісії від 29.04.2024 № СА-29-04-24-ДО, договір комісії від 03.05.202. № СА-03/05-24-ЗВ, акт приймання-передачі товарів від 09.07.2024 до договору комісії від 03.05.2024 № СА-03/05-24-ЗВ, акт повернення товарів від 30.06.2024 до договору комісії від 29.04.2024 № СА-29-04- 24-ДО, акт повернення товарів від 31.05.2024 до договору комісії від 29.04.2024 № СА-29-04-24-ДО, форму ведення обліку товарних запасів, а також інші документи.
Однак, жодних первинних документів, які свідчать про надходження товару від ФОП ОСОБА_3 , позивач не надала контролюючому органу під час проведення перевірки та в ході розгляду справи в суді.
Так, зокрема, не надано документів про походження товару, транспортування товару, вартість товару (як-то, накладні, митні декларації, акти закупки, фіскальні чеки, товарні чеки тощо).
Отже, позивачем не надано доказів та жодним чином не підтверджено того, на підставі яких саме документів нею вносились дані до форм обліку товарних запасів як станом на 09.07.2024, так і станом на 18.07.2024.
При цьому, суд вказує, що ні договори комісії, ні акти приймання-передачі товарів не є саме тими документами, на підставі яких мають вноситись дані до форм обліку товарних запасів. 
Крім того, слід звернути увагу на той факт, що у позивача на реалізації були технічно складні побутові товари, що підлягають гарантійному ремонту, - мобільні телефони, які повинні бути ідентифіковані серійним номером (IMEI) (п`ятнадцятизначним числом), який встановлюється заводом-виробником та є унікальним для кожного мобільного телефона. Саме такий номер дає змогу ідентифікувати мобільний телефон. 
Водночас, надані ФОП ОСОБА_1 до перевірки документи не місять жодної інформації про серійні номера (IMEI) телефонів, що перебували на реалізації. 
Так само як і не містять інших будь-яких реквізитів, які б дозволяли ідентифікувати постачальника та отримувача товару, дату проведення операції, найменування, кількість та вартість товару тощо.
Щодо наданих до перевірки договорів комісії, то суд вказує таке. 
Наказом Міністерства зовнішніх економічних зав`язків і торгівлі України від 08.07.1997 № 343, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 19.08.1997 за № 324/2128, затверджено Інструкцію про порядок оформлення суб`єктами господарювання операцій при здійсненні комісійної торгівлі непродовольчими товарами, яка на момент виникнення спірних правовідносин є чинною.
Ця Інструкція регламентує порядок оформлення операцій суб`єктами господарювання, які здійснюють комісійну торгівлю непродовольчими товарами (далі - комісійні товари) та поширюється на всіх суб`єктів господарювання на території України незалежно від форм власності, які зареєстровані в установленому порядку.
Відповідно до п. 3 цієї Інструкції при прийманні товарів на комісію комісіонер на кожну одиницю товару виписує квитанцію у двох примірниках і товарний ярлик. Перший примірник квитанції видається комітенту, другий (комітентська картка) - залишається у комісіонера і з товарним звітом передається у бухгалтерію. Якщо комітент здає на комісію кілька одиниць одного товару, то комісіонер виписує на ці товари одну квитанцію у двох примірниках, а на кожну одиницю цих товарів виписується товарний ярлик. Товарний ярлик повинен мати той же номер, що і квитанція.
Вказані норми кореспондують з нормами Правил комісійної торгівлі непродовольчими товарами, затвердженими наказом Міністерства зовнішніх економічних зв`язків України 13.03.1995 № 37 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 22.03.1995 за № 79/615, які регламентують порядок комісійної торгівлі непродовольчими товарами і поширюються на відносини, що виникають між суб`єктами господарювання будь-якої організаційно-правової форми та форми власності (комісіонер), які укладають з фізичними особами (комітент) договори комісії та здійснюють продаж прийнятих від них нових та вживаних товарів, і споживачами.
У справі, що розглядається, позивачем не надано супровідних документів на отримані товари для комісійної торгівлі, які передбачені Інструкцію про порядок оформлення суб`єктами господарювання операцій при здійсненні комісійної торгівлі непродовольчими товарами - квитанцій, товарних ярликів, товарних звітів тощо. 
Отже, суд повністю погоджується з твердженням контролюючого органу, що у ФОП ОСОБА_1 , яка провадить діяльність з реалізації технічно складних товарів, які підлягають гарантійному ремонту, облік товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання не ведеться, оскільки нею не надано ні податковому органу ні суду відповідні первинні документи, накладні, транспортні документи, митні декларації, акти закупки, фіскальні чеки, товарні чеки, інші документи, що містять реквізити, які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу, на загальну суму 1354641,95 грн.
Вказаними діями позивач порушила вимоги п. 12 ст. 3 Закону № 265/95-ВР та ст. 44 ПК України. 
Стосовно порушення позивачем п. п. 1 та 2 ст. 3 Закону № 265/95-ВР суд зазначає таке.
Пунктами 1 та 2 ст. 3. Закону № 265/95-ВР передбачено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:
- проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.
Використання програмних реєстраторів розрахункових операцій при оптовій та/або роздрібній торгівлі пальним забороняється;
- надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).
Як встановлено судом, згідно даних СОД РРО 09.07.2024 перша розрахункова операція із реалізації товарів на суму 399,00 грн. проведена через ПРРО в 14:24 год., тобто коли було зареєстровано проведену контролюючим органом покупку.
При цьому, згідно даних СОД РРО 09.07.2024 на ПРРО фіскальний номер 4000859670 відкрито зміну лише о 14:27 год. 
З матеріалів справи видно, що 09.07.2024 в проміжку з 14:27 год. (після повідомлення про проведення фактичної перевірки) до 14:57 год. (час роздрукування «Х-звіту») фактично розрахункові операції у безготівковій формі із застосуванням ЕПЗ (платіжного банківського терміналу S1VF01ZL) в господарській одиниці не проводились. 
При цьому, за період з 14:32 год. по 14:57 год. по даному ПРРО проведено розрахункові операції у безготівковій формі на загальну суму 128948,60 грн. 
Отже, зрозумілим є те, що розрахункові операції на суму 128948,60 грн. фактично проведені раніше, у безготівковій формі із застосуванням ЕПЗ (платіжного банківського терміналуVF01ZL), до 14:27 год., тобто до відкриття зміни на ПРРО фіскальний номер 4000859670. 
На письмові запити контролюючого органу від 09.07.2024 та від 17.07.2024 ФОП ОСОБА_1 до перевірки не надала документів та/або інформації щодо обліку доходів та банківські виписки щодо руху коштів на розрахункових рахунках, що використовуються в підприємницькій діяльності (в т. ч. для зарахування коштів при проведенні розрахунків у безготівковій формі (послуга Еквайринг), про що складено відповідний акт, який засвідчує факт ненадання вказаних документів.
Не було надано таких документів і суду під час розгляду справи. 
Звідси, можна виснувати, що при прийманні від покупців платіжних карток при реалізації товарів, дані розрахункові операції не були проведені через зареєстрований фіскальним сервером контролюючого органу програмний реєстратор розрахункових операцій, відповідні розрахункові документи, що підтверджують виконання розрахункових операцій, у паперовій та/або електронній формі не створено та покупцям в обов`язковому порядку не надано розрахункові документи встановленої форми за змісту на повну суму проведених операцій.
Статтею 20 Закону № 265/95-ВР встановлено, що до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).
Тобто, за змістом наведеної норми суб`єкт господарювання несе відповідальність за (окремо або в сукупності): 1) здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку; 2) не надання під час перевірки документів, які підтверджують саме облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).
З огляду на вимоги наведених приписів Закону № 265/95-ВР, не надання на початок проведення перевірки документів, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу, є самостійною підставою для застосування штрафної санкції на підставі ст. 20 вказаного Закону.
В той же час, диспозиція норми ст. 20 Закону № 265/95-ВР передбачає, що до суб`єкта господарювання застосовується відповідна фінансова санкція за ненадання документів, які підтверджують саме облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).
Згідно з п. 1 ст. 17 Закону № 265/95-ВР за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції, за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:
1) у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг) або неповну суму розрахунку при організації та проведенні азартних ігор; непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання:
- 100 відсотків суми, на яку здійснено продаж товарів (робіт, послуг) та/або розрахунки при організації та проведенні азартних ігор з порушеннями, встановленими цим пунктом, - за порушення, вчинене вперше;
- 150 відсотків суми, на яку здійснено продаж товарів (робіт, послуг) та/або розрахунки при організації та проведенні азартних ігор з порушеннями, встановленими цим пунктом, - за кожне наступне порушення.
Отже, при проведенні перевірки податковий орган правомірно застосував штрафні санкції за кожне окреме порушення позивачем вимог п. 1, п. 2, п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». 
Інші доводи учасників справи на спірні правовідносини не впливають та висновків суду по суті спору не змінюють. 
В контексті зазначеного, суд звертає увагу на наступне.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні по справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (від 09.12.1994 № 18390/91), вказав, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі по тексту також - Конвенція) не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень, детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Міра цього обов`язку може варіюватися залежно від характеру рішення. Необхідно також враховувати численність різноманітних тверджень, з якими сторона у справі може звернутися до судів, та відмінності, наявні в Договірних державах, стосовно передбачених законом положень, звичаєвих норм, правових висновків, викладення та підготовки рішень. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи
В рішенні «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 06.09.2005) Суд також звернув увагу на те, що ст. 6 параграф 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін.
У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.
Разом з цим, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Вирішуючи спір по суті, суд враховує, що згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
При цьому суд зазначає, що "на підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень: 1) повинен бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним; "у межах повноважень" означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх; "у спосіб" означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби; "з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано", тобто використання наданих суб`єкту владних повноважень повинно відповідати меті та завданням діяльності суб`єкта, які визначені нормативним актом, на підставі якого він діє; "обґрунтовано", тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Рішення повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.
Матеріали справи свідчать, що відповідні положення КАС України відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення були дотримані в повній мірі. 
Перевіривши правомірність прийнятого рішення на відповідність вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, суд дійшов висновків, що при проведенні перевірки контролюючим органом правомірно встановлено порушення позивачем вимог п. 1, п. 2, п. 12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», ст. 44, п. 85.2 ст. 85 ПК України.
А, отже, оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 27.08.2024 № 36864/13-01-07-09 про застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 1548064,86 грн. відповідає вказаним вище критеріям ч. 2 ст. 2 КАС України, тому відсутні підстави для визнання його протиправними та скасування.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Визначений цією правовою нормою обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
З урахуванням встановлених обставин у справі, суд висновує, що позивачем не доведено жодної обставини, на яку вона покликався як на підставу своїх вимог та заперечень. Водночас, контролюючим органом доведено факти, встановлені під час проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , в зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.
За правилами, визначеними ст. 139 КАС України, судові витрати позивача, якому відмовлено у позові, розподілу не підлягають. 

Керуючись ст. ст. 2, 6-9, 19-20, 22, 25-26, 72, 77, 90, 139, 143, 241-246, 255, 257-258, 293, 295, п.п. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Розподіл судових витрат в цій справі не здійснюється.
Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено та підписано 29.05.2026. 

Суддя	Потабенко Варвара Анатоліївна