Справа № 727/3093/26 
Провадження № 2/727/1542/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2026 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці 
в складі: 
головуючого судді Терещенко О.Є.
при секретарі Аниськовій К.В. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Чернівці цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту,-

встановив:
У березні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кошельок» (далі – ТОВ «Кошельок») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовна заява мотивована тим, що 06 червня 2021 року між ТОВ «Кошельок» та ОСОБА_1 укладено договір № 3232013478-362318 про надання коштів у пози-ку, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Договір підписаний у порядку, ви-значеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», шляхом направ-лення відповідачу на його номер телефону одноразового ідентифікатора – «4939».
Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 3100,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку відповідача, на засадах стро- ковості, поворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом. Відповідач не виконував належним чином зобов`язання за договором, в результаті чого виникла заборгованість.
З урахуванням викладеного, ТОВ «Кошельок» просило стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за договором, а також судові витрати, які складаються із су-дового збору в розмірі 2 662,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.
Ухвалою суду від 19.03.2026 року провадження було відкрито, справу призначе-но до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Представник позивача ТОВ «Кошельок» у судове засідання не з`явився, у позов-ній заяві вказав про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, про-сив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечив.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов, заяви про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подав. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем про-живання.
Вказані обставини та норми статті 223 ЦПК України вказують на наявність під-став для розгляду справи без участі сторін та ухвалення заочного рішення. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, ухвалює рішення без фіксування судового процесу за допо-могою звукозаписувального технічного засобу.
Судом встановлено, що 06 червня 2021 року між ТОВ «Кошельок» та ОСОБА_2 укладено договір № 3232013478-362318 про надання кош-тів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (далі – Договір), який пози-чальником підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у сумі 3100,00 гривень на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`я-зується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим Договором.
Графіком платежів та Паспортом споживчого кредиту доведено до відома ОСОБА_3 інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом. ТОВ «ТАС ЛІНК» повідомило по-зивача ТОВ «Кошельок» про успішне перерахування кредитних коштів 06 червня 2021 року о 11 год. 38 хв. у розмірі 3100,00 гривень на карту № НОМЕР_1 . 
Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати по-слугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вима-гати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чи-ном відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного за-конодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК Ук-раїни порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові на-слідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання вна-слідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обо-в`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погод-жені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими оз-наками (стаття 1046 ЦК).
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми по-зики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір про-центів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч.1 ст.1048 ЦК). Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зо-бов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено до-говором.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредит-ний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домов-леність двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який викори-стовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа інши-ми суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису за-вершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та ціліс-ність документа, в якому втілюється воля останніх.
Судом встановлено, що між ТОВ «Кошельок» та ОСОБА_1 укладено До-говір від 06.06.2021 року в електронній формі, який підписаний за допомогою елек-тронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем «4939»). Від-повідно до умов договору ТОВ «Кошельок» надало відповідачу кошти в сумі 3100,00 гривень, а останній зобов`язався повернути кошти та сплатити відсотки за користу-вання ними, розмір яких визначений договором. Кредитні кошти були перераховані відповідачу. Отже, факт отримання відповідачем коштів у ТОВ «Кошельок» суд вва-жає доведеним. Вказані обставини відповідач не спростував. 
Отже наданий позивачем розрахунок заборгованості є правильним, оскільки він відповідає умовам договору та не суперечить закону. Між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв’язку з чим договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов’язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконува-тися належним чином відповідно до закону та умов договору. 
Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, оскільки не повернув кре-дитору кредитні кошти, проценти за користування ними, внаслідок чого виникла за-боргованість за договором № 3232013478-362318 від 06 червня 2021 року. Розмір вка-заної заборгованості за договором відповідач не спростував, власного контррозрахун-ку, доказів про належне виконання умов кредитного договору, не надав.
Згідно статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, вста-новлених цим Кодексом. Метою доказування є з’ясування дійсних обставин справи, обов’язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним з найважливіших наслідків принципу змагаль-ності у цивільному процесі. Відтак суд вважає, що позов є обґрунтованим, позовні ви-моги є доведеними, а тому з ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за кре-дитним договором у повному обсязі.
Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов’язаних з розглядом спра-ви. До витрат пов’язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правни-чу допомогу. Згідно з частиною першою, другою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші су-дові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову – на відповідача.
Частинами першою-пятою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов’язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих по-слуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання по-слуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репу-тацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до части-ни восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має спла-тити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторо-нами доказів (договорів, рахунків тощо).
Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які скла-даються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. та судо-вого збору, сплаченого за подання позовної заяви в розмірі 2662,40 грн.. Договором про надання правової допомоги від 12 лютого 2025 року підтверджується надання юридичних послуг адвокатським бюро «Герман Гурський та партнери» позивачу ТОВ «Кошельок». Відповідно до Акту №1 приймання-передачі правової допомоги від 20 січня 2026 року, АБ надало клієнтові ТОВ «Кошельок» послуги у справі про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, а саме послуги: пов`язані із оформленням документів, збору та аналізу доказів, формування правової позиції, визначення підсудності справи, складанням позовної заяви та формування додатків, відправки позову, на що було ви-трачено час та визначено гонорар у розмірі 10 000,00 грн. 
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч.4 ст.137 ЦПК України. Витрати на надану професійну прав-ничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною, чи тільки має бути сплачена (пункти 138, 139 постанови Верховного Суду від 23 вересня 2021 року у справі №904/1907/15). Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адво-катських послуг (пункти 107-109 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року №922/1964/21).
Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 квітня 2024 року у справі № 756/6927/20, від 04 квітня 2024 року у справі № 701/804/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 530/259/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 367/6289/21, у яких також вирішувалось питання щодо зменшення розміру витрат на правничу допо-могу за відсутності заперечень іншої сторони. Велика Палата Верховного Суду у пункті 5.44 постанови від 12 травня 2020 у справі № 904/4507/18 зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у кон-тексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд пови-нен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, урахо-вуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Суд враховує, що справа є малозначною, в даній категорії справ наявна узгод-жена та усталена судова практика, через що позовні заяви у таких справах є майже ти-повими та фактично шаблонними, а обсяг наданих доказів є невеликим, участі в судо-вих засіданнях представник не брав, а тому суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу позивача, які підлягають розподілу до 2 000,00 грн. Саме такий розмір витрат є розумним, співмірним з ціною позову та вико-наною адвокатом роботою у цій справі згідно акту про надання юридичної допомоги.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 280-287 ЦПК України, суд -

ухвалив: 
Ухвалити заочне рішення.
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» (код ЄДРПОУ 40842831), заборгованість за кредитним договором №3232013478-362318 від 06.06.2021 року в розмірі 10292,00 (десять тисяч двісті дев`яносто дві) гривні, з яких:
- 3100,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу;
- 7192,19 грн. – сума заборгованості за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» судовий збір в сумі 2662,40 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні (сорок) копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» судові витрати на правову допомогу в розмірів сумі 2000,00 (дві тисячі) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: О.Є.Терещенко