ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/32902/25
Провадження № 33/820/164/26

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Плюти В.С., захисника Книш О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу захисника Книш О.М., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 січня 2026,
в с т а н о в и л а:

Цією постановою   ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 665 грн. 60 коп. судового збору.
Роз`яснено ОСОБА_1 порядок сплати штрафу та строки оскарження прийнятої постанови. 
Відповідно до постанови суду,  ОСОБА_1 о 09 год. 37 хв. 05 листопада 2025 року, по вул.Ярослава Мудрого, 2/1, у м.Хмельницькому, керував транспортним засобом марки та моделі «ЗАЗ 110240», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
В поданій апеляційній скарзі захисник Книш О.М., в інтересах ОСОБА_1 , просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Звертає увагу, що матеріали справи містять роздруківку тесту Alcotest 6810, проте в протоколі та акті огляду складених стосовно ОСОБА_1 вказано, що його огляд проводився за допомогою Alcotest 0632. Посилається на те, що в матеріалах справи наявне свідоцтво про повірку засобу вимірювальної техніки Alcotest 6810, свідоцтво ж Alcotest 0632 в матеріалах справи відсутнє. Вважає, що належних та допустимих доказів про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння немає.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника Книш О.М., на підтримку поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, уважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
За змістом ст. 294 КУпАП участь особи, яка притягується до відповідальності, чи захисника, в апеляційному розгляді справи, не є обов`язковою. 
ОСОБА_1 належним чином, повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, тому, враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , що не може розцінюватись як порушення його прав, передбачених ст.ст. 268, 271 КУпАП. 
Крім того, його захист в апеляційній інстанції здійснювала захисник Книш О.М. 
Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП суддя, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Суд першої інстанції дослідивши та проаналізувавши, належним чином, докази у справі дійшов до обгрунтованого та належним чином мотивованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дане правопорушення та прийняте по справі рішення.
Апеляційний суд надає оцінку сукупності доказів, які містяться в матеріалах справи з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до виписаних у ст. ст.254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Апеляційною інстанцією не встановлено порушень вимог ст. ст.254, 255, 256 КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №503908 від 05.11.2025 стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до вимог ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. 
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Сукупність досліджених судом доказів свідчить про те, що в результаті огляду, проведеного поліцейським за допомогою технічного засобу, було встановлено, що водій ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки результат тесту становив 2,29 % проміле і, останній, погоджувався з даним результатом, згоду засвідчив власноручним підписом у роздруківці чеку приладу Драгер та протоколі, складеному стосовно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до вимог п.2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно з положеннями ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 503908 від 05.11.2025 р убачається, що  ОСОБА_1 о 09 год. 37 хв. 05 листопада 2025 року, по вул.Ярослава Мудрого, 2/1, у м.Хмельницькому, керував транспортним засобом марки та моделі «ЗАЗ 110240», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП, підписаний уповноваженою особою, від підпису протоколу особа, що притягається до адміністративної відповідальності відмовилась.
Окрім протоколу вина ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами, а саме: 
-направленням на медичний огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 , з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 05.11.2025 р;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у яких відображено наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, результат такого огляду ОСОБА_1 – позитивний (2,29 ‰), з яким, останній, погодився, поставивши підпис у відповідній графі цього акту; 
-роздруківкою тесту приладу «Drager Alcotest 6810 ARВН 0632» від 05.11.2025 р (тест №3182, результат – 2,29 ‰; 
-свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №П51QM054710325, чинного до 20.05.2026 р;
- рапортом працівника поліції, складеного за результатами здійсненого 05.11.2025 р. повідомлення на спецлінію служби «102», щодо обставин події, яка відбулась у вказаний день за участю ОСОБА_1 ; 
-письмовим зобов`язанням ОСОБА_1 від 05.11.2025, яке свідчить про те, що він був відсторонений від керування транспортним засобом до його витверезіння.
Переглянутим судом першої та апеляційної інстанцій відеозаписом зафіксовано, рух автомобіля «ЗАЗ 110240», номерний знак НОМЕР_1 , за яким слідує поліцейський автомобіль. За допомогою проблискових маячків автомобіль ЗАЗ зупиняють.  Працівник поліції підходить до автомобіля, за кермом якого перебуває ОСОБА_1 та повідомляє водія про те, що на лінію 102 надійшло повідомлення про перебування водія авто ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння. В ході розмови з водієм поліцейський виявляє у нього ознаки алкогольного сп`яніння та пропонує йому на місці зупинки пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager Alkotest», на що він погоджується, проходить огляд на місці зупинки транспортного засобу, результат огляду – 2,29% проміле, з яким він погоджується. Від проходження огляду у медичному закладі ОСОБА_1 відмовляється.
На думку апеляційного суду, наданий відеозапис, на якому зафіксована розмова поліцейського з ОСОБА_1 та процедура проходження ним огляду, з`ясування обставин для складання протоколу про адміністративне правопорушення та процесуальні дії, які при цьому вчинили поліцейські, об`єктивно доводить факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
В процесі апеляційного розгляду, в якості свідка було допитано працівницю поліції ОСОБА_3 , яка пояснила, що під час патрулювання їм надійшло орієнтування про перебування водія «ЗАЗ 110240», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Даний автомобіль було ними зупинено, перевірено паспорт громадянина України та посвідчення водія згідно з базою ІПНП, відповідно до якої при перевірці номеру водійського посвідчення підтягується фотографія особи, якій належить цей документ. При перевірці посвідчення водія на фото був ОСОБА_1 , який і перебував за кермом. На місці зупинки ОСОБА_1 не заперечував, що це не він.
Відтак, означене спростовує твердження сторони захисту про те, що протокол було складено на іншу особу.
Висловленні у судовому засіданні аргументи захисника Книш О.М. про відсутність доказів факту керування саме ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, зазначеним вище транспортним засобом, особа якого, за твердженням захисника, не була підтверджена жодним документом та не ідентифікована працівником поліції, апеляційний суд відхиляє, оскільки спростовуються вищенаведеними, дослідженими в суді першої та апеляційної інстанції належними, достовірними та допустимими доказами, зокрема відеозаписами, про які зазначено вище та на яких, з-поміж іншого, зафіксовано факт керування ОСОБА_1 автомобілем, який знаходився в орієнтуванні, що й стало причиною зупинки працівниками поліції цього транспортного засобу, яким, у стані алкогольного сп`яніння, керував ОСОБА_1 , особа якого поліцейськими була достовірно встановлена, як за допомогою продемонстрованого ОСОБА_1 паспорту, так і за допомогою виданого на ім`я останнього посвідчення водія, відображення якого на службовому планшеті працівника поліції, а також відображення вказаного паспорту, зафіксовані у відеозаписах, які були досліджені в судових засіданнях. 
Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність відеозапису стороною захисту не надано. Не встановлено таких і під час апеляційного розгляду справи.
Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини  ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.9 а ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, стороною захисту не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.
В матеріалах справи відсутні захисником, під час апеляційного перегляду, не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735, у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги є неприйнятними.
Твердження апелянта про те, що в матеріалах справи наявне свідоцтво про повірку засобу вимірювальної техніки Alcotest 6810, однак відсутнє свідоцтво Alcotest 0632 відхиляються, оскільки у відповідності до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки повна назва та умовне позначення Газоаналізатора для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі «Alcotest 6810 Зав. №ARВН 0632» Виробник: Drager Safety AG & Co.KGaA, Німеччина. Тобто, це не два різних прилади, а один і той самий, а тому матеріали справи і не повинні містити ще одного свідоцтва.
Той факт, що у протоколі та акті огляду, складених стосовно ОСОБА_1 , вказано, що його огляд проводився за допомогою Alcotest 0632 є очевидною опискою та ніяким чином не впливає на результат проведеного огляду чи порушення його процедури. 
З відеозапису вбачається, що надання документів на технічний прилад «Drager Alcotest 6810 ARВН 0632» ОСОБА_1 не вимагав, поліцейським йому було озвучено назву приладу, за допомогою якого пропонувалось пройти огляд, заперечень чи будь-яких сумнівів щодо технічного засобу ОСОБА_1 не висловлював, тому твердження сторони захисту, щодо не надання поліцейськими відповідного свідоцтва про повірку вказаного приладу, судом до уваги не приймаються, до того ж, вищеозначена роздруківка тесту приладу «Drager Alcotest 6810 ARВН 0632» від 05.11.2025 р. свідчить про те, що останнє калібрування вказаного приладу відбулось 14.10.2025 р.
Проаналізувавши відомості, наявні в матеріалах справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що твердження сторони захисту мають суто суб`єктивні оціночні судження та розцінюються судом як обраний  ОСОБА_1 спосіб захисту та уникнення відповідальності.
Всі інші доводи, наведені апелянтом в апеляційній скарзі, були предметом ретельного дослідження та змістовного аналізу судом першої інстанції, цілком спростовані висновками, наведеними судом у постанові, інших відомостей, які б могли вплинути на постановлення іншого рішення матеріали справи не містять.
Аналогічні посилання в апеляційній скарзі носять загальний характер та є суб`єктивними, у зв`язку з чим апеляційний суд приходить висновку, що немає необхідності наводити спростування на кожен аргумент апелянта, викладений ним у поданій апеляційній скарзі.
При цьому апеляційний суд керується висновком ЄСПЛ, зроблений ним у справі «Серекін та інші проти України» від 10.02.2010 року, де в п. 51 Суд вказав, що хоча пункт 1 статті Конвенції (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, однак його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.
Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки судді першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення не встановлено. 
Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи, дана належна оцінка особі ОСОБА_1 правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність його вини у порушенні вимог п. 2.9а ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Накладене на ОСОБА_1 стягненн, за своїм видом та розміром, є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.
З урахуванням наведеного, підстав для скасування постанови, у межах доводів апеляційної скарги, не вбачається. 

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, 
п о с т а н о в и л а:
Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 січня 2026 стосовно  ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Книш О.М. – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького 
апеляційного суду     Л.М.Кулеша