Справа № 454/2382/25    Головуючий у 1 інстанції: Адомович М.Я. 
Провадження № 33/811/611/26    Доповідач: Маліновська-Микич О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2026 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сокальського районного суду Львівської області від 05 березня 2026 року, 

встановив:

постановою Сокальського районного суду Львівської області від 05 березня 2026 року,  ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч)грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60коп. судового збору.
Відповідно до оскаржуваної постанови, 10.06.2025р. близько 15.27год. по вул.Франка.3 в с.Переспа Шептицького району Львівської області ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ЗАЗ 110267» р.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння (2,13 проміле).
На зазначену постанову особа, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу у якій просить скасувати постанову Сокальського районного суду Львівської області від 05 березня 2026 року та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що не погоджується з оскаржуваною, оскільки працівники поліції не зупиняли його під час руху транспортного засобу. Вважає, що відсутні докази на складання протоколу щодо нього, оскільки він транспортним засобом не керував.
Звертає увагу, що за кермом автомобіля знаходився його батько ОСОБА_2 .
У судове засідання до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлений, про причину неявки не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.
Крім того, згідно довідки про доставку повідомлення у додатку «Viber», 21.04.2026 року судова повістка сформована електронному вигляді і доставлена на номер мобільного телефону ОСОБА_1 , який зазначений у апеляційній скарзі, що відповідає вимогам Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасника судового процесу, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України №28 від 23.01.2023 року.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідає фактичним обставинам справи.
Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме: 
- протоколом ЕПР1 №357627 від 10.06.2025 року; 
- актом та результатами огляду, з яких встановлено, що за наслідками огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» встановлено перебування особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у стані алкогольного сп`яніння, яке становило 2,13 проміле;
- направленням, з якого встановлено, що поліцейським запропоновано особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.
- відеозаписом, на якому зафіксовано рух та зупинку транспортного засобу, оголошення поліцейським виявлених ознак алкогольного сп`яніння, роз`яснення необхідності пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, проходження такого огляду на місці зупинки транспортного засобу, роз`яснення прав, в тому числі змоги пройти огляд в закладі охорони здоров`я, та складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом апеляційний суд розцінює, як форму захисту з метою уникнення від адміністративної відповідальності, оскільки такі спростовуються наявним у матеріалах справи відеозаписом на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом марки «ЗАЗ 110267» р.н.з. НОМЕР_1 . 
Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 оскаржував дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу. Доказів неправомірної поведінки працівників поліції чи інших доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього матеріали справи не містять.
Отже, висновки місцевого суду про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ЗАЗ 110267» р.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння (2,13 проміле) є правильними.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 підставно та, відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, - 
постановив:

апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Сокальського районного суду Львівської області від 05 березня 2026 року про притягнення, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін. 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана МАЛІНОВСЬКА-МИКИЧ