ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

29 червня 2026 року	Справа №160/7230/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Ніколайчук С.В. 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Відповідач 1: ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), Відповідач 2: Збройні Сили України Військова частина НОМЕР_3 (ЄДРПОУ НОМЕР_4 , АДРЕСА_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

УСТАНОВИВ:

25.03.2026 ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відповідач 1: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Відповідач 2: Збройні Сили України Військова частина НОМЕР_3 , в якій позивач просить суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно ОСОБА_1 .
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині призову та направлення для проходження військової служби під час мобілізації, в особливий період резервістів і військовозобов`язаних, ОСОБА_1 , відповідно до поіменного списку.
- визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) в частині зарахування до списків особового складу Військової частини НОМЕР_3 солдата ОСОБА_1 . 
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_3 виключити солдата ОСОБА_1 зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_3 . 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що комісією ВЛК 08.06.2023 визнаний обмежено придатним до військової служби. Був затриманий відповідачем та направлений на ВЛК. Вважає, що процедуру проведення медичного огляду відповідачем порушено, не проводились належні дослідження, не враховано попередні висновки спеціалістів. Копія висновку ВЛК йому видано не було. З урахуванням обставин, викладених у позові, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Ухвалою від 30 березня 2026 року суд відкрив провадження у справі №160/7230/26 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
В силу ч. 4 ст. 124, ч. 8 ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає відповідача належним чином повідомленим про можливість подання відзиву у зазначені строки та належним чином повідомленим про судовий розгляд справи.
Відповідач, на виконання ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, не надіслав до суду письмового відзиву на адміністративний позов та не повідомив про поважність причин ненадання відзиву.
Відповідно до ч. 6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) громадянин України, що підтверджується паспортом серія НОМЕР_5 .
Відповідно висновку ВЛК 08.06.2023 року позивач був визнаний непридатним в мирний час, обмежено придатним у воєнний час, що підтверджується витягом ВОД із застосунку Резерв+ сформованим 16.07.2024 року.
Позивач визнаний придатним до військової служби та перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується витягом ВОД із застосунку Резерв+ сформованим 04.02.2026 року. 
З 03 вересня 2025 року ОСОБА_1 , перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 АДРЕСА_3 , що підтверджується Довідкою ВЧ НОМЕР_6 від 17.09.2025 № 190/13.
Позивач зазначає, що відповідачами порушено процедуру мобілізації, та процедуру проведення медичного огляду у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентованоЗаконом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ(зі змінами) (далі - Закон № 2232-ХІІ).
Відповідно достатті 1 Закону № 2232-ХІІзахист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями (частини перша-третястатті 1 Закону № 2232-ХІІ).
Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки) (частина сьомастатті 1 Закону № 2232-ХІІ).
Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань організовують проведення медичних оглядів та психологічних обстежень військово-лікарськими комісіями військовозобов`язаних і резервістів відповідно доПостанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки» від 23.02.2022 №154.
Згідно з частиною дев`ятоюстатті 1 Закону № 2232-ХІІщодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави,- резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Відповідно до частини десятоїстатті 1 Закону № 2232-ХІІгромадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:
прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, обєднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;
проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України;
проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Відповідно до частини десятоїстатті 2 Закону № 2232-ХІІз метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи,наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі за текстом - Положення № 402).
Відповідно до пункту 1.1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Згідно з пунктом 1.2 розділу І Положення № 402 військово- лікарська експертиза - це, зокрема, медичний огляд допризовників, призовників; визначення ступеня придатності до військової служби.
Пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення № 402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Пунктом 3.1 глави 3 Розділу ІІ Положення № 402 визначено, що медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП, командирів військових частин, начальників центрів рекрутингу Збройних Сил України на підставі направлення, яке формується відповідно доПорядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, ВЛК при ТЦК та СП за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, які мають договір із НСЗУ на пакет медичних послуг, включений до програми державних гарантій медичного обслуговування населення на відповідний рік щодо медичного огляду осіб, який організовується ТЦК та СП, лікарями, які входять до складу ВЛК при ТЦК та СП. При цьому особам віком до 45 років видається направлення з метою визначення їх придатності до служби у Десантно-штурмових військах, підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, у морській піхоті.
Кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей. Ступінь придатності військовозобов`язаних до військової служби за станом здоров`я кожним лікарем визначається індивідуально. Висновки про придатність або непридатність військовозобов`язаних до військової служби, подані ними скарги та об`єктивні дані, виявлені у процесі медичного огляду, а також встановлений діагноз вносяться кожним лікарем до картки обстеження та медичного огляду та до інших документів, що засвідчується особистим підписом лікаря та скріплюється його особистою печаткою, із зазначенням дати проведення медичного огляду. До інформації про діагноз та результати медичних втручань (застосування методів діагностики, профілактики або лікування, пов`язаних із впливом на організм людини), які вносяться до картки обстеження та медичного огляду, додається відповідний код до кожного діагнозу та результату медичних втручань за класифікацією, визначеною НК 025 та НК 026, затвердженими наказом Міністерства економіки України від 04 серпня 2021 року№ 360«Про затвердження та скасування національних класифікаторів (абз. 2 п.3.2 глави 3 Розділу ІІ Положення №402).
Після закінчення медичного обстеження під час мобілізації ВЛК виносить щодо військовозобов`язаного одну із таких постанов: «Придатний до військової служби»; «Тимчасово непридатний до військової служби (вказати дату повторного огляду)»; «Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку», «Обмежено придатний до військової служби».
Відповідно до пункту 2.2 розділу І Положення № 402 штатні ВЛК є військово- медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово- лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону.
Згідно із п.2.4.5 розділу І Положення № 402 ВЛК регіону має право, зокрема, оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення; приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК.
Відповідно до п.п.2.3.5 та 2.4.10 розділу І Положення №402 визначено, що постанови ВЛК регіонів та ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку.
Суд зазначає, що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку діям лікарів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, оскільки це потребує спеціальних знань медицини.
Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності, обмеженої придатності або непридатності до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.
Надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.06.2020 року у справі № 810/5009/18 та від 12.02.2021 року у справі № 820/5570/16.
Згідно із постановою ВЛК позивач був визнаний придатним до військової служби та направлений для проходження служби до лав ЗСУ. 
Суд оцінку медичним висновкам, викладеним в довідці ВЛК, не дає, оскільки це поза межами його компетенції.
Судом встановлено, що відповідно до витягу з військово-облікового документа позивач 08.06.2023 був визнаний обмежено придатним до військової служби.
Разом з тим, у подальшому позивач був визнаний придатним до військової служби, що підтверджується відомостями з військово-облікового документа, сформованого 04.02.2026.
При цьому позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів: копії оскаржуваної постанови ВЛК; медичних документів, які б свідчили про наявність у нього захворювань, що перешкоджають проходженню військової служби; висновків лікарів-спеціалістів, які б спростовували висновки ВЛК; доказів порушення порядку проведення медичного огляду. 
Саме по собі посилання позивача на попередній висновок ВЛК від 08.06.2023 не може свідчити про протиправність подальшого рішення ВЛК, оскільки придатність особи до військової служби визначається за результатами конкретного медичного огляду та фактичного стану здоров`я особи на момент його проведення.
Щодо вимоги про скасування наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 у частині призову позивача суд зазначає.
Відповідно до частини першої статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється Законом України від 25.03.1992 №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі — Закон №2232-ХІІ).
Відповідно до частини першої статті 39 Закону №2232-ХІІ призов громадян України на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно із частиною п`ятою статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни, які перебувають у запасі та придатні до військової служби за станом здоров`я, зобов`язані прибути до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах.
Суд встановив, що позивач перебував на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 , а з 03.09.2025 року проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_3 .
Отже, процедура призову позивача завершена, останній набув статусу військовослужбовця та приступив до виконання обов`язків військової служби.
При цьому суд звертає увагу, що позивачем не надано до суду копії наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , який він просить скасувати, не зазначено його номер та дату прийняття, а також не наведено конкретних обставин, які б свідчили про порушення відповідачем процедури прийняття такого наказу.
Сам лише факт незгоди позивача з мобілізацією не може бути достатньою підставою для визнання наказу суб`єкта владних повноважень протиправним.
Наявність у позивача статусу військовослужбовця підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_3 від 17.09.2025 №190/13.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Верховний Суд у постанові від 05.02.2025 у справі №160/2592/23 зазначив, що після фактичного призову особи на військову службу та зарахування її до списків особового складу військової частини процедура призову є завершеною, а визнання окремих процедурних порушень не завжди може мати наслідком поновлення становища особи, яке існувало до призову.
Таким чином, позивачем не доведено протиправності наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими.
Щодо вимог про скасування наказу командира військової частини НОМЕР_3 про зарахування позивача до списків особового складу та виключення його зі списків особового складу суд зазначає.
Відповідно до статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби є день відправлення військової частини до місця проходження служби.
Наказ про зарахування до списків особового складу є похідним від факту призову громадянина на військову службу.
Оскільки судом не встановлено протиправності призову позивача, відсутні правові підстави для скасування наказу командира військової частини та виключення позивача зі списків особового складу.
Крім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 05.02.2025 у справі №160/2592/23, фактичне проходження військової служби особою після завершення процедури призову свідчить про виникнення нових правовідносин, пов`язаних із проходженням військової служби, які не можуть бути припинені лише шляхом формального скасування окремого рішення про призов.
Разом з тим, відповідно до частини шостої статті 162 КАС України ненадання відзиву без поважних причин не є автоматичною підставою для задоволення позову.
Верховний Суд у постанові від 29.03.2023 у справі №640/14695/21 зазначив, що процесуальна пасивність відповідача не звільняє суд від обов`язку перевірити наявність правових підстав для задоволення позову.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено протиправності постанови ВЛК, наказу про призов та наказу військової частини про зарахування до списків особового складу.
Сам факт незгоди позивача із висновком ВЛК та проходженням військової служби не є достатньою підставою для скасування рішень суб`єктів владних повноважень.
За таких обставин адміністративний позов задоволенню не підлягає.
З огляду на відмову у задоволенні позовних вимог розподіл судових витрат між сторонами зі сплати судового збору у даній справі не здійснюється.
Керуючись ст. 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Відповідач 1: ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), Відповідач 2: Збройні Сили України Військова частина НОМЕР_3 (ЄДРПОУ НОМЕР_4 , АДРЕСА_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук