Справа № 188/2476/23 
Провадження № 2/188/141/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2026 року  Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: Місюра К.В.
при секретарі: Бібіковій В.В. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу 
за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню 
ВСТАНОВИВ: 
До Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню . 
Позивач посилається на те, що на підставі виконавчого напису № 10884 , вчиненого 30.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. з неї, ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» було стягнуто заборгованість у розмірі 2494,89 грн. На підставі зазначеного виконавчого напису нотаріуса, за заявою стягувача, державним виконавцем Петропавлівського ДВСВ у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного МУМЮ ( м.Одеса) було відкрито виконавче провадження № 6847795 від 03.02.2022р. про що позивачка дізналась лише у 2023 році. В межах зазначеного провадження винесено постанову про звернення стягнення на всі доходи боржника від 04.12.2023 р., а також накладено арешт на майно боржника. В примусовому порядку розпочато стягнення з позивача заборгованості на підставі спірного виконавчого напису, який вчинив нотаріус на підставі договору про надання коштів у позику на умовах кредитного договору, укладеного 08.08.2013 р. з ПАТ «Платинум Банк», перед яким позивач впевнена , що немає непогашеної заборгованості. Вона вважає , що оскільки не має непогашеної заборгованості перед первісним кредитором ПАТ «Платинум Банк», тому всі зазначені правонаступники за договорами факторингу не можуть мати законного права вимоги. 
Позивачка вважає, що виконавчий напис здійснено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому він повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.
Крім того, позивач вважає, що приватним нотаріусом не було дотримано певного порядку вчинення виконавчого напису, зокрема , перед тим як вчиняти останній виконавчий напис на кредитному договорі, нотаріус зобов`язаний був встановити факт безспірності заборгованості шляхом надсилання боржнику письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором, письмово повідомити в належному законодавством порядку про нового кредитора в порядку укладення договору відступлення прав вимоги. 
При таких обставинах, приватний нотаріус не мав жодних підстав для вчинення виконавчого напису, попередньо не переконавшись, та не отримавши від банку документів, які б підтвердили отримання позивачем вимоги про усунення порушень. 
Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені.
Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.
Судом встановлено, що на підставі виконавчого напису № 10884 вчиненого 30.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» було стягнуто заборгованість у розмірі 2494,89 грн. На підставі зазначеного виконавчого напису нотаріуса, за заявою стягувача, державним виконавцем Петропавлівського ДВСВ у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного МУМЮ ( м.Одеса) було відкрито виконавче провадження № 6847795 від 03.02.2022р. про що позивачка дізналась лише у 2023 році. В межах зазначеного провадження винесено постанову про звернення стягнення на всі доходи боржника від 04.12.2023 р., а також накладено арешт на майно боржника. В примусовому порядку розпочато стягнення з позивача заборгованості на підставі спірного виконавчого напису, який вчинив нотаріус на підставі договору про надання коштів у позику на умовах кредитного договору, укладеного 08.08.2013 р. з ПАТ «Платинум Банк».
Приватним нотаріусом Гуревічовим О.М. не було дотримано певного порядку вчинення виконавчого напису, зокрема , перед тим як вчиняти останній виконавчий напис на кредитному договорі, нотаріус зобов`язаний був встановити факт безспірності заборгованості шляхом надсилання боржнику письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором, письмово повідомити в належному законодавством порядку про нового кредитора в порядку укладення договору відступлення прав вимоги. Проте, ТОВ «Фінансова компанія управління активами» вищезазначені вимоги були поігноровані , а згодом був вчинений виконавчий напис №10884, що призвело до порушення та обмеження законних прав та інтересів позивачки ОСОБА_1 .
Положення ст. 18 ЦК України передбачають, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.
Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. 
Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172.
Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку.
Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.
При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. 
На виконання вимог статті 87 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат» (далі - Закон № 3425-ХІІ) Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - Перелік).
Відповідно до пункту 1 цієї постанови (в редакції до 26 листопада 2014 року) документами, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, є нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно.
При цьому для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Також Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та пунктом 2 такого змісту:
«Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.
Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». 
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 та постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі пункт 2 Змін, зокрема текст «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».
Зазначена постанова апеляційного суду відповідно до п.4 ст. 254 КАС України в редакції, що діяла на момент винесення постанови, набула законної сили з моменту проголошення, тобто з 22 лютого 2017 року, отже, з цієї дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 30.01.2020р. були відсутні правові підстави для його вчинення. 
Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні 
ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За нормою ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. 
Згідно з приписами ст.370 Кодексу адміністративного судочинства в редакції станом на 01.02.2018 судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
За встановлених на підставі наданих учасниками справи доказів обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.
Таким чином, заборгованість, що виникла з кредитних відносин між позивачем та відповідачем, може бути примусово стягнена лише на підставі судового рішення, яке набрало законної сили. 
Керуючись зазначеним, суд не вдається до оцінки інших обставин, зокрема, стосовно обґрунтованості боргу, його розміру та безспірності, оскільки це має бути предметом судового розгляду у позовному провадженні за позовом стягувача до боржника. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача підтверджені банківською квитанцією судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1211,20 грн. 
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Оскільки позивачкою надано всі необхідні документи на підтвердження витрат на правову допомогу , суд вважає за можливе їх задовольнити. 
На підставі викладеного, ст.ст.19, 129-1 Конституції України, ст.87 Закону України «Про нотаріат», постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», керуючись ст.ст.12, 13, 76-82, 137, 141, 263, 265, п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню –задовольнити .
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 10884 від 30.01.2020 року , вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем , про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» ЄРДПОУ 35017877 заборгованості в сумі 2494,89 грн.( дві тисячі чотириста дев`яносто чотири гривні 89 копійок ) .
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» код ЄДРПОУ 35017877 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1211,20 грн.(одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) та витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн.( п`ять тисяч гривень). 
Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
 Суддя 	  К. В. Місюра