Справа № 521/17160/25
Провадження № 2/522/4011/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2026 року Приморський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Чорнухи Ю.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовною заявою за позовною Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ВСТАНОВИВ: 
На адресу Приморського районного суду м. Одеси надійшли матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 15692,94 гривень та судових витрат, які складаються з витрат зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 гривень.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.07.2021 між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «ОТП Банк» укладений кредитний договір №2036816728_CARD.14.03.2025 між АТ «ОТП Банк» та позивачем укладено договір факторингу №14/03/25, у відповідності до умов якого АТ «ОТП Банк» передає (відступає) Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги. Відповідно до реєстру боржників №2 до договору факторингу №14/03/25 від 14.03.2025 позивач набув права грошової вимоги до відповідача у сумі 15692,94 гривень, з яких: 8000 гривень сума боргу по тілу; 7692,94 гривень сума боргу за відсотками. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором №2036816728_CARD у розмірі 15692,94 гривень, з яких: 8000 гривень сума боргу по тілу; 7692,94 гривень сума боргу за відсотками.
За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позовної заяви передані для розгляду судді Чорнусі Ю.В.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18.11.2025 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
У позовній заяві представник позивача просить суд розгляду справи за відсутності представника позивача.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України).
Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч. 5 ст. 279 ЦПК України).
Сторони із клопотанням про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не звертались. Інші заяви та клопотання у матеріалах справи відсутні.
Відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Станом на момент розгляду справи інші заяви по суті справи, окрім позовної заяви, у матеріалах відсутні.
Повно та всебічно дослідивши обставини справи, надавши оцінку доказам, наявним у справі, суд дійшов наступних висновків.
Згідно з ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно з вимогами частин 1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Згідно з ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 527 ЦК України).
Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Приписами ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
Положеннями ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Стаття 1055 ЦК України встановлює вимоги до форми кредитного договору, зокрема кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України).
Суд встановив, що 01.07.2021 між ОСОБА_1 (позичальник) та Акціонерним товариством «ОТП Банк» (банк) укладений кредитний договір № 2036816728, згідно з умовами якого банк зобов`язався надати відповідачу кредит, а відповідач зобов`язався його повернути.
Сторони погодили такі умови кредитування: сума кредиту 11523,00 гривень на придбання товару у продавця 1; 490,00 гривень на сплату додаткових послуг Банку, а саме послуга: «СМС+Довідка», загальний розмір кредиту: 12013,00 гривень, дата остаточного повернення кредиту 01.08.2022. Протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись: фіксована процентна ставка у розмірі 0,01% річних, комісія за управління кредитом 3% від суми кредиту.
З копії кредитного договору вбачається, що він підписаний позичальником власноруч.
До матеріалів справи додані Графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту, Паспорт споживчого кредиту, анкета-заява на отримання кредиту у сумі 12013,00 гривень, що містить відомості про основні умови кредитування, порядок повернення кредиту, орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, підписаних відповідачем.
АТ «ОТП Банк» виконало своє зобов`язання на надання кредиту 11523,00 гривень на придбання товару, що підтверджується квитанцією про оплату товару від 01.07.2021 на суму 16523,00 гривень, видатковою накладною від 01.07.2021, специфікацією до кредитного договору від 01.07.2021.
У матеріалах справи міститься виписка по особовому рахунку відповідача, згідно якої станом на 14.03.2025 загальна сума заборгованості становить 11955,29 гривень.
Згідно наданого розрахунку заборгованості ОСОБА_1 станом на 14.03.2025 заборгованість становить 10727,05 гривень.
Наявні у матеріалах справи докази: копія договору факторингу № 14/03/25 від 14.03.2025, укладеного між АТ "ОТП Банк" та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»; реєстр боржників №2 до договору факторингу № 14/03/25 від 14.03.2025, відповідно до якого розмір заборгованості відповідача становить 15692,94 грн.; платіжна інструкція про оплату за договором факторингу, що свідчить про відступлення Акціонерним товариством «ОТП Банк» позивачу права вимоги до відповідача у розмірі 15692,94 гривень, з яких: 8000 гривень сума боргу по тілу; 7692,94 гривень сума боргу за відсотками.
З огляду на загальновизнаний принцип приватного права "nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet", який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам, суд вважає, що позивачем не довів існування заборгованості відповідача перед первісним кредитором у розмірі 15692,94 гривень. У матеріалах справи наявні докази наявності заборгованості відповідача перед первісним кредиторм у розмірі 11955,29 гривень.
У матеріалах справі відсутні докази сплати заборгованості відповідачем за кредитним договором. Відповідач не скористався правом подати відзив на позовну заяву, надати докази на спростування тверджень, наведених у позовній заяві.
Досліджені під час розгляду справи докази є належними та допустимими, у своїй сукупності достатніми для висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості у розмірі 11955,29 гривень. Отже, в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
До матеріалів справи додана копія платіжної інструкції про сплату позивачем судового збору у розмірі 3028,00 гривень. Факт зарахування сплаченої суми грошових коштів до спеціального фонду Державного бюджету України встановлений судом та підтверджений відповідною випискою.
Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 2306,81 гривень - пропорційно задоволеним позовним вимогам. Інші судові витрати по справі не заявлені.
Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 76-83, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-289, 352, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 509, 525, 526, 527, 530, 610, 625, 626, 628, 629, 1049, 1054, 1055, 1077, 1078 ЦК України, суд,-
УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити. частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, б. 30) заборгованість за кредитним договором у розмірі 11955,29 гривень (одинадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят п`ять гривень 29 коп.).
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, б. 30) витрати зі сплати судового збору у розмірі 2306,81 гривень (дві тисячі триста шість гривень 81 коп.).
Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя          Юлія ЧОРНУХА