КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

24 квітня 2026 року суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кияшко О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 24.02.2026,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 24.02.2026 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді місцевого суду та винести нову постанову, якою закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування поданої апеляційної скарги апелянт зазначає, що постанова суду є незаконною, оскільки судом не з`ясовано всі обставини справи, а висновки суду суперечать фактичним обставинам справи. Вказує, що протокол складено з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки невідомою посадовою особою Броварського РУП ГУ НП у Київській області зроблено виправлення та внесені додаткові записи після того, як протокол підписано особою, стосовно якої його складено. Звертає увагу, що після отримання доопрацьованих матеріалів адміністративної справи, у протоколі також не відображено, що домашнє насильство було вчинено у присутності неповнолітньої дитини, отже матеріали до належного оформлення та після нього не узгоджуються з фактичними обставинами справи, на які у своїй заяві та письмових поясненнях вказує потерпіла. Зазначає, що до матеріалів справи не додано додаткових доказів щодо фізичних пошкоджень, нанесених ОСОБА_2 , оскільки зміст протоколу та довідка КНП «Броварська БКЛ» суттєво відрізняються щодо характеру фізичних пошкоджень. 
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката Пшеничної Л.І., які підтримали апеляційну скаргу, пояснення ОСОБА_2 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.173-2 КУпАП вчиненням домашнього насильства визнається умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Згідно з протоколом про вчинення адміністративного правопорушення ВАД № 858586, ОСОБА_1 11.07.2025 о 08 год. 50 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно дружини ОСОБА_2 фізичне насильство, а саме наніс тілесні ушкодження по обличчю, чим завдав фізичного болю.
Суддя місцевого суду визнав доведеним факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого  ч.1 ст.173-2 КУпАП, за вказаних у протоколі обставин, та наклав на нього адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті.
Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови, висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтується на даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, письмових поясненнях, копії довідки КНП «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня».
Також апеляційний суд звертає увагу на пояснення малолітньої доньки ОСОБА_3 , які надані дитячому психологу Київського кабінету психологічної діагностики та допомоги.
Наведені докази у своїй сукупності є взаємопов`язаними, узгоджуються між собою, відповідають вимогам належності та допустимості.
Жодних доказів, які б спростовували висновки судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, апеляційному суду надано не було.
Будь-яких клопотань щодо виклику свідків у судове засідання, витребування та дослідження додаткових доказів, дослідження обставин, які потребують спеціальних знань, від учасників провадження не надходило. 
В ході апеляційного розгляду не встановлено неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б перешкодили або могли б перешкодити судді місцевого суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення.
Таким чином, доводи апеляційної скарги про відсутність події і складу правопорушення є необґрунтованими.
З урахуванням викладеного приходжу до висновку, що постанова судді місцевого суду є законною і обґрунтованою, підстав для її зміни або скасування в ході апеляційного розгляду справи не встановлено.
Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 24.02.2026, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя