Справа № 932/3688/26
Провадження № 2/932/1166/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 року        м. Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі головуючого судді - Куцевола В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:
11.03.2026 року до суду надійшла позовна заява  ОСОБА_1 , в якій позивач просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 5000,00 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 11.03.2026 року і до повноліття дитини. 
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Син проживає разом із позивачем. З лютого 2022 року відповідач за угодою сторін добровільно сплачував аліменти на утримання сина здійснюючи безготівкові перекази коштів позивачу з призначенням платежів «аліменти». З грудня 2025 року відповідач перестав сплачувати аліменти через небажання сина приходити до нього. Враховуючи обов`язок відповідача як батька утримувати дитину, позивач просить аліменти в твердій грошовій сумі. 
Ухвалою суду від 02.04.2026 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Сторонам встановлено строк на подання заяв по суті справи. 
Відповідачу надсилалась ухвала про відкриття провадження у справі та позовна заява з додатками до неї, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про розгляд цієї цивільної справи та про свої процесуальні права та обов`язки, що підтверджується матеріалами справи, однак правом на подання відзиву не скористався. 
30.04.2026 року відповідачем подано письмові пояснення, до яких долучено платіжні інструкції про перерахування коштів.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Судом встановлено, що з 15.11.2008 року сторони перебували у шлюбі, який розірваний на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.02.2022 року у справі № 932/10205/21.
Сторони мають неповнолітнього сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 .
З позовної заяви вбачається, що сторони проживають окремо, дитина проживає разом з позивачкою, та знаходиться на її утриманні, відповідач не виконує свої обов`язки щодо утримання сина.
Додані відповідачем до пояснень копії платіжних інструкцій, суд не може прийняти як належні докази сплати відповідачем аліментів, оскільки платником в них зазначена ОСОБА_4 , а не відповідач.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 11 ЗУ "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.
Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Так, Пленум Верховного Суду України у постанові від 15 травня 2006 р. N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вказав, що частиною 1 ст.189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ч. 2 ст. 182 СК. Якщо розмір аліментів визначено у твердій грошовій сумі, до договору треба включати умови про індексацію, як вимагає ч. 2 ст. 184 того ж Кодексу. Договір має бути укладений письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. У разі невиконання батьком (матір`ю) свого обов`язку за договором стягнення аліментів здійснюється не за судовим рішенням, а на підставі виконавчого напису нотаріуса органом державної виконавчої служби. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Таким чином, у випадку відсутності письмової домовленості між сторонами про сплату аліментів на дитину, їх розмір, позивач має право звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів, крім того, в Сімейному кодексі України відсутня вказівка про те, що таке право обумовлене виключно ухиленням відповідача від свого обов`язку щодо матеріального утримання дитини.
Суд зазначає, що позивач звернулась з позовом , в якому просить визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, однак відповідач жодних пояснень щодо розміру аліментів не надав. 
Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Суд також звертає увагу позивача, що відповідно до ч.3 ст.181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, може бути змінений за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Визначений позивачем розмір аліментів, які вона прохає стягнути з відповідача є співвмірним з потребами дитини.
Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з того, що відповідачем не надано будь-яких доказів на спростування позовних вимог. Оскільки право позивача на отримання аліментів, як тим з батьків, з ким проживає дитина, встановлено законом, воно підлягає судовому захисту, шляхом задоволення позовних вимог.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід віднести за рахунок держави, оскільки позивач при поданні позову до суду була звільнена від його сплати за законом. 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 83, 141, 258, 259, 265, 268, 272-273, 352-355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.
Стягнути щомісячно з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) аліменти у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5000,00 грн., але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову 11.03.2026 року і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України та може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя     В.В. Куцевол