Справа № 569/19278/25

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
10 червня 2026 року м. Рівне
Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Гордійчук Н.О., розглянувши матеріали, що надійшли із УПП в Рівненській області ДПП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
В С Т А Н О В И Л А : 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушеннявід 30.08.2025 року серії ЕПР1 №438726, 30.08.2025 року о 17 год 31 хв в м. Рівне по просп. Миру, 8, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21140, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння (поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, почервоніння обличчя). Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився. Відеофіксація 470849, 473130, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні провину у даному адміністративному правопорушенні не визнав. Повідомив судді, що в день події їхав з дружиною, було жарко, вікна були відкритими, крім того, був хворим, можливо через це обличчя було червоне. Працівники поліції вказали це однією з ознак наркотичного сп`яніння, однак в такому стані він не перебував.
Захисник ОСОБА_1 адвокат Стрижак С.В. 21.10.2025 року подав до суду клопотання про зупинення провадження у справі, в задоволенні якого суддею було відмовлено у зв`язку із безпідставністю. 21.10.2025 року подано клопотання про залучення до участі в справі прокурора Рівненської окружної прокуратури, яке було судом задоволено та ухвалу суду від 21.10.2025 року про залучення прокурора та забезпечення його явки в судове засідання на 16 год 00 хв 04.12.2025 року скеровано керівнику Рівненської окружної прокуратури, однак її виконано не було. Також 21.10.2025 року подано клопотання про виклик інспектора УПП в Рівненській області ОСОБА_2 , який складав протокол, для надання роз`яснень. Однак, відповідно до відповіді начальника УПП в Рівненській області ДПП забезпечити явку вказаного інспектора виявилося неможливим у зв`язку із перебуанням останнього у відрядженні до особливого розпорядження. 
Окрім того, захисник ОСОБА_1 адвокат Стрижак С.В., подав клопотання про закриття провадження у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, яке повністю підтримав при розгляді справи в режимі відеоконференції. В обґрунтування клопотання зазначив, що відеозаписи у справі не підтверджують факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки запис починається з моменту спілкування з поліцейськими. Також вказав, що на відеозаписі відсутні явні ознаки сп`яніння, які вказані в протоколі, а вимога пройти огляд була висунута формально, без належних підстав, що суперечить ст. 266 КУпАП та Інструкції МВС та МОЗ №1452/735. Крім того, звернув увагу на неналежність акту огляду на стан сп`яніння та додатково зазначив, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем ЗСУ, тому щодо нього мав застосовуватися спеціальний порядок огляду та притягнення до відповідальності. Також, адвокатом Стрижаком С.В. подано клопотання про індивідуалізацію покарання, в якому просив суддю у разі визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП врахувати принцип індивідуалізації покарання та не застосовувати до нього додаткове стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем ЗСУ та бере участь у відсічі збройної агресії, а тому наявність посвідчення водія необхідна для виконання ним службових обов`язків, просив застосувати за аналогією ст.69 КК України і обмежитись накладенням штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Стрижака С.В., дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшла такого висновку.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений та регулюється Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року. 
Відповідно до п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Вина ОСОБА_1 у вказаному адміністративному правопорушенні підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема даними, що містять протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №438726 від 30.08.2025 року, а також узгоджені з ним дані відеофіксації цієї події на нагрудні камери поліцейських; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 30.08.2025 року о 17 год 59 хв, де в графі «результати огляду» зазначено, що огляд не проводився; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.08.2025 року о 18 год 00 хв, де в графі «результати огляду» зазначено, що огляд не проводився; зобов`язання до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №438726 від 30.08.2025 року; довідка старшого інспектора; копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5609599 від 30.08.2025 року.
З довідки поліцейського вбачається, що згідно баз ІПНП ГСЦ «Посвідчення водія» громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КупАП не притягувався. Посвідчення водія – вилучене. 
Доводи захисника ОСОБА_1 адвоката Стрижака С.В. про відсутність зафіксованого факту руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 повністю спростовується дослідженим суддею відеозаписом події з нагрудних камер поліцейських та поясненнями ОСОБА_1 , наданими при розгляді справи.
Аргументи захисника про відсутність оцінки працівниками поліції реакції зіниць на світло, відсутність почервоніння обличчя та поведінки, що не відповідає обстановці фактично зводяться до власного тлумачення обставин справи та не підтверджені жодними належними і допустимими доказами, які б свідчили про відсутність у водія ознак наркотичного сп`яніння на момент його зупинки. При цьому закон не покладає на поліцейського обов`язок остаточно встановити факт перебування особи у стані наркотичного сп`яніння. Для направлення особи на медичний огляд достатньо наявності зовнішніх ознак такого стану, передбачених Інструкцією.Таким чином, працівники поліції, виявивши ознаки наркотичного сп`яніння, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції, законно та обґрунтовано запропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, що об`єктивно підтверджується наявними доказами у цій справі.
Суддя визнає необґрунтованими доводи сторони захисту щодо наявності в матеріалах справи акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, що ставить під сумнів правомірність та законність процедури складання адміністративних матеріалів та свідчить про формальність процедури та відсутність об`єктивних підстав для вчинення таких дій, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 10 Розділу ІІ Інструкції, результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.
Аналіз вказаного положення дає підстави стверджувати, що акт огляду складається у разі проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Суддя зауважує, що в даному випадку ОСОБА_1 ставиться в провину порушення п. 2.5 ПДР, а саме відмова від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, відтак посилання захисника на наявність в матеріалах справи акту огляду водія на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не має істотного значення для вирішення питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Суддя також не погоджується з твердженням захисту про те, що поліцейські не були особами, уповноваженими пропонувати та проводити огляд військовослужбовця на стан сп`яніння та складати відповідний адміністративний протокол, виходячи з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 КУпАП, військовослужбовці несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
За змістом статті 266-1 КУпАП, огляд на стан сп`яніння проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром, лише щодо військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин.
Також, відповідно до наведеної норми права, огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Аналіз статті 266-1 КУпАП свідчить про те, що даною нормою права не визначається порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які керують транспортним засобом.
Відтак, положення статті 266-1 КУпаАП не стосуються спеціального суб`єкту - водія транспортного засобу, а лише військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень.
Відповідно, порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України, які керують транспортними засобами на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції здійснюється в загальному порядку, встановленому приписами статті 266 КУпАП, який проводять працівники Національної поліції.
У частині 1 статті 3 Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України» передбачено, що одним із завдань Служби правопорядку є забезпечення безпеки дорожнього руху військових транспортних засобів, контроль за рухом транспортних засобів і перевезенням вантажів Збройних Сил України.
Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух», водії військових транспортних засобів зобов`язані виконувати передбачені законом вимоги поліцейського або посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами.
Крім того належить зауважити, що спеціально створеного суб`єкту владних повноважень військової поліції на цей час не створено, їх повноваження за колом осіб спеціальним законом не визначено.
В розумінні логічного застосування правових норм, щодо яких законодавець на момент вчинення правопорушення ще не вніс відповідних змін, які відповідали б суспільним інтересам та певним обставинам (подолання часової прогалини у законодавстві) суддя вважає належним не обмежуватись категорією «водій військового транспортного засобу» та застосовувати під час розгляду цієї справи цю категорію в значенні «водій військового транспортного засобу, який виконує бойове завдання або службовий обов`язок з використанням цивільного автомобіля».
В такому разі водій має підтвердити зазначене відповідними документами. Навіть і тоді, зазначене не обумовлює не виконанням водієм військового транспортного засобу вимог, передбачених частиною 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» щодо виконання законних вимог поліцейського.
Поряд із цим, у пункті 1 частини 1 статті 255 КУпАП визначено, що у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції (стаття 130 КУпАП), у зв`язку з чим працівниками поліції правомірно складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .
При розгляді даної справи суддя також приймає до уваги, що адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 130 КУпАП, за своїм характером має підвищену суспільну небезпеку, оскільки становить загрозу не лише для безпечного руху транспорту, а й для життя та здоров`я водіїв, учасників дорожнього руху та пішоходів.
Також суддя акцентує, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, є будь-яка осудна особа, яка керує транспортним засобом у віці, з якого настає адміністративна відповідальність, а передбаченого статтею 172-20 - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів.
Згідно із частиною дев`ятою статті 1 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу») військовослужбовці - це особи, які проходять військову службу.
Частиною 4 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:
1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);
2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;
3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);
4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;
5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Вирішуючи питання про кваліфікацію дій військовослужбовця, який керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та/або відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, крім іншого, суди в кожному конкретному випадку мають встановлювати факт виконання обов`язків військової служби на момент вчинення діяння з урахуванням положень частини 4 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
З огляду на викладене в разі керування військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або відмови від проходження відповідно до визначеного порядку огляду на стан сп`яніння, з урахуванням встановлених фактичних обставин, дії такої особи підлягають кваліфікації за статтею 172-20 КУпАП, яка є спеціальною нормою щодо військовослужбовців (розмежування за спеціальним суб`єктом).
Наявність у цій категорії адміністративних правопорушень спеціального суб`єкта - військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби зумовлює застосування спеціального порядку його огляду на стан алкогольного сп`яніння, встановленого статтею 266-1 КУпАП, та «Порядком направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 січня 2024 року № 32. Відповідно до пункту 3 вказаного Порядку огляду підлягають військовослужбовці/військовозобов`язані, щодо яких є підстави вважати, що вони виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин (установ, закладів) у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Натомість у разі невстановлення судом факту виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби під час керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або відмови від проходження огляду на стан сп`яніння дії військовослужбовця мають кваліфікуватися за КУпАП, а його огляд на стан сп`яніння має здійснюватися за правилами статті 266 цього Кодексу.
З протоколу про адміністративне правопорушення від 30.08.2025 року серії ЕПР1 №438726 та доданого відеозапису, вбачається, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений у м. Рівне по просп. Миру, 8, тобто поза межами території будь-якої військової частини. ОСОБА_1 не надано відповідних документів про те, що на час зупинки автомобіля під його керуванням він виконував обов`язки військової служби, а отже його дії вірно кваліфіковані, а саме за статтею 130 КУпАП.
Щодо заявленого клопотання про індивідуалізацію покарання до ОСОБА_1 , щодо застосування аналогії закону, а саме статті 69 КК України, та не призначати йому додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, суддя зазначає наступне.
Частиною 1 статті 130 КУпАП, передбачено, що за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Вказане положення є імперативним щодо позбавлення права керування транспортним засобом, і таке стягнення має бути застосовано безальтернативно. При цьому дискреція в такому разі не можлива, оскільки позбавлення права керування транспортним засобом є додатковим обов`язковим стягненням.
Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. 
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння детально регламентована Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та Мінохорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, а також положеннями ст. 266 КУпАП.
Відповідно до п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандарт; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшерсько акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Згідно з підпунктами восьмим та дванадцятим пункту ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Аналіз вищевказаних норм свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння є обов`язковим. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду спеціальним технічним засобом, дозволеним до застосування МОЗ та Держспоживстандарт або в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків, складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, пункт 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395).
Як свідчать матеріали справи, працівниками поліції була дотримана визначена законодавством процедура виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Наявність у особи яка керувала транспортним засобом ознак наркотичного сп`яніння та відмова такої особи від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння є підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів обов`язок пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.
За таких обставин суддя вважає доведеним те, що ОСОБА_1 порушив ці вимоги Правил, а саме відмовився на вимогу працівника поліції пройти медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння та вчиняв дії для ухилення проходження такого огляду, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Об`єктивних причин відмови ОСОБА_1 , який керуючи транспортним засобом перебував з явними ознаками наркотичного сп`яніння, на вимогу працівників поліції від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, не встановлено.
Враховуючи викладене, характер вчиненого правопорушення, його суспільну небезпечність, особу правопорушника, суддя приходить до висновку про застосування стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що відповідає вимогам ст. 23 КУпАП, та є достатнім і необхідним для виховання особи, запобігання новим проступкам.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
З наданої судді довідки військової частини НОМЕР_3 №1569 від 01.09.2025 року вбачається, що сержант ОСОБА_1 перебуває згідно Наказу Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 з 01 березня 2022 року по даний час.
Однак, підстав для звільнення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності від сплати судового збору на підставі пункту 12 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» суддя не вбачає, оскільки в даному випадку розгляд справи не пов`язаний з виконанням військового обов`язку. Більш того, за своєю природою будь-яке правопорушення, передбачене нормами КУпАП (у тому числі розпивання алкогольних напоїв під час несення військової служби) й вчинене особою, свідчить про її протиправну та вину поведінку (дію чи бездіяльність), а також є посяганням на охоронювані законом права та інтереси. Крім того, ст. 40-1 КУпАП визначає, що законом встановлюється лише розмір і порядок сплати судового збору, при цьому в цій статті не передбачено норм щодо порядку звільнення від сплати судового збору.
Керуючись ст. ст. 23, 40-1, 130, 283, 284 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И Л А :
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Реквізити для оплати штрафу: Отримувач: ГУК у Рівненському області/ Рівненська область/21081300. Код отримувача (ЄДРПОУ): 38012494. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП). Номер рахунку: UA218999980313020149000017001. Код класифікації доходів бюджету: 21081300. Найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
В разі несплати штрафу в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії постанови правопорушнику, сума штрафу відповідно ч. 2 ст. 308 КУпАП буде стягнута в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму, тобто в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп на реквізити для оплати судового збору: Отримувач коштів: ГУК у Рівн. Обл./ Рівнен.міс.тг/22030101. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП). Код отримувача: (код за ЄДРПОУ): 38012494. Рахунок отримувача: UA458999980313191206000017527. Код класифікації доходів бюджету: 22030101.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області.
Суддя    Наталія ГОРДІЙЧУК