П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 червня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/23161/25	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Димерлія О.О.,
суддів Вербицької Н.В., Шляхтицького О.І., 
за участю секретаря Мунтян С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.01.2026 року у справі №420/23161/25 за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Вилківської міської ради, про визнання дій протиправними та зобов`зання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В:
14 липня 2025 року ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просив: 
- визнати протиправними дії Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо повернення без погодження до НОМЕР_1 загону Морської охорони списків розподілу постійних жилих приміщень та облікової справи військовослужбовця – ОСОБА_1 , зафіксовані в протоколі спільного рішення керівництва та житлової комісії Адміністрації Державної прикордонної служби України №9 від 24.05.2022 року;
- зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України прийняти рішення, яким погодити списки розподілу постійних жилих приміщень оформлених протоколом НОМЕР_1 загону Морської охорони Державної прикордонної служби України №1 від 08.11.2021 року в частині надання ОСОБА_1 та членам його сім`ї: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 житла для постійного користування шляхом виключення квартири АДРЕСА_1 з числа службових.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказував на протиправність дій відповідача, які полягають у безпідставному поверненні без погодження до НОМЕР_1 загону Морської охорони списків розподілу постійних жилих приміщень та облікової справи військовослужбовця – ОСОБА_1 з огляду на факт проходження ним військової служби, а також відсутності в обліковій і особовій справі відомостей щодо дочки дружини ОСОБА_5 як члена його сім`ї.
За наслідками розгляду зазначеної справи Одеським окружним адміністративним судом 16 січня 2026 року прийнято судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано спільне рішення керівництва та житлової комісії Адміністрації Державної прикордонної служби України, викладене у протоколі №9 від 24.05.2022 року, про повернення без погодження до НОМЕР_1 загону морської охорони списків розподілу постійних житлових приміщень та облікової справи військовослужбовця ОСОБА_1 .
Зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України прийняти рішення, яким погодити списки розподілу постійних жилих приміщень оформлених протоколом НОМЕР_1 загону морської охорони Державної прикордонної служби України від 08.11.2021 року №1 в частині надання ОСОБА_1 та членам його сім`ї: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 житла для постійного користування шляхом виключення квартири АДРЕСА_1 з числа службових.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Ухвалюючи означене рішення, суд першої інстанції виходив із того, що житлова комісія НОМЕР_1 загону Морської охорони правомірно прийняла рішення про виключення квартири з числа службових, оскільки на момент подання заяви позивач був звільнений у запас і мав статус пенсіонера Державної прикордонної служби України, яке у свою чергу давало йому право на забезпечення житлом поза чергою.
Отже, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що право на виключення житла, з числа службового, виникло у позивача та реалізоване ним своєчасно шляхом подання відповідної заяви. Більше того, як зауважено окружним адміністративним судом, склад сім`ї позивача у кількості 4 особи, включаючи дочку ОСОБА_6 , визначений ще у 2006 році на підставі рішення виконавчого комітету Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області та у подальшому відображений в ордері на житлове приміщення.
Виконуючи функції контролюючого органу, Адміністрація Державної прикордонної служби України мала належним чином перевірити відомості щодо членів сім`ї позивача через наявні в матеріалах документи, а саме свідоцтво про народження, дані про реєстрацію місця проживання та зміну прізвища у зв`язку з укладенням шлюбу, однак, цього не вчинила. З цих підстав, суд попередньої інстанції визнав безпідставними посилання відповідача на відсутність відповідного запису про внесення у встановленому порядку в особову та облікову справи щодо дочки дружини ОСОБА_5 як члена сім`ї позивача.
Не погодившись із зазначеним рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, Адміністрацією Державної прикордонної служби України (далі – скаржник) подано апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просив апеляційний суд скасувати рішення суду в оскаржуваній частині та прийняти в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що висновки окружного адміністративного суду про протиправність рішення відповідача щодо повернення без погодження списків розподілу постійних жилих приміщень та облікової справи ОСОБА_1 , є помилковими та безпідставними, оскільки житлова комісія Адміністрації Державної прикордонної служби України діяла виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 спростовує доводи апеляційної скарги Адміністрації Державної прикордонної служби України, вказуючи на законність ухваленого рішення та просить його залишити без змін.
Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування норм матеріального права, апеляційним судом з`ясовано таке.
У період з 24.04.1996 року по 24.05.2021 року ОСОБА_1 проходив службу в органах Державної прикордонної служби України. 
Так, рішенням, викладеним у протоколі засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08.11.2005 року №7, прапорщика ОСОБА_1 поставлено на квартирний облік по АДРЕСА_2 зі складом сім`ї 4 чоловіка, та розподіллено службову квартиру для заселення військовослужбовця та його сім`ї Ізмаїльського прикордонного гарнізону за адресою: АДРЕСА_3 житловою площею 39,4 м (3-х кімнатна). (а.с.53)
23.02.2006 року Виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області прийнято рішення №24 «Про визнання квартир АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 службовими та видачу ордерів на ці квартир». (а.с.72)
Вказаним рішенням вирішено призначити квартиру АДРЕСА_11 службовою, у зв`язку з чим ОСОБА_1 видано ордер №171 на службову квартиру по АДРЕСА_3 , житлова площа 38,8 кв. м., загальна площа 63,3 кв. м., із визначеним складом сім`ї у кількості 4 особи. (а.с.69)
Згідно ордеру №171 склад сім`ї визначений наступним чином: - ОСОБА_1 – наймач; - ОСОБА_2 – дружина; - ОСОБА_3 – син; - ОСОБА_7 – дочка. (а.с.69 зворотній бік)
Наказом командира НОМЕР_1 загону Морської охорони (Військова частина НОМЕР_2 ) від 24.05.2021 року № 147-ОС «Про особовий склад» виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення старшого лейтенанта ОСОБА_1 , начальника відділу організації повсякденної діяльності штабу, звільненого із військової служби наказом командира НОМЕР_1 загону Морської охорони від 09.02.2021 року № 37 - ОС за підпункту «а» (у зв`язку з закінченням строку контракту) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в запас Збройних Сил України. 
Вислуга років станом на 24 травня 2021 року становить: 
календарна військова 27 років 00 місяців 16 днів, в пільговому обчисленні 10 років 00 місяців 16 днів, загальна вислуга років 37 років 01 місяців 02 днів.
Вважається таким, що справи та посаду начальника відділу організації повсякденної діяльності штабу здав 24 травня 2021 року. Остаточною датою закінчення проходження військової служби вважається 24 травня 2021 року. (а.с.106)
Після звільнення з військової служби ОСОБА_1 призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_3 від 01.09.2021 року. (а.с.115)
25.05.2021 року ОСОБА_1 звернувся до командира НОМЕР_1 загону Морської охорони із заявою щодо виключення з числа службових квартири АДРЕСА_1 . (а.с.108)
За наслідком розгляду вказаної заяви, житловою комісією НОМЕР_1 загону Морської охорони прийнято рішення, викладене у протоколі від 08.11.2021 року № 15. 
Так, у зв`язку зі звільненням з військової служби в запас Збройних сил України військовослужбовця НОМЕР_1 загону Морської охорони старшого лейтенанта запасу ОСОБА_1 та без урахування черговості (загальна вислуга років складає 37 років 01 місяць 02 дні), житловою комісією НОМЕР_1 загону Морської охорони вирішено клопотати перед Адміністрацію Державної прикордонної служби України щодо:
- виключення з числа службової та надання в постійне користування 3-кімнатної квартири АДРЕСА_1 (житловою площею - 38,8 кв. м., загальною площею - 63,3 кв. м.), яка раніше розподілена старшому лейтенанту ОСОБА_1 на склад сім`ї - 4 особи (він, дружина, донька, син) з подальшим зняттям з квартирного обліку у НОМЕР_1 загоні Морської охорони. 
Також, житловою комісією НОМЕР_1 загону Морської охорони вирішено направити встановленим порядком клопотання, списки розподілу постійних жилих приміщень та облікову справу до Адміністрації Державної прикордонної служби України, щодо прийняття рішення про виключення з числа службового та надання жилого приміщення для постійного проживання старшого лейтенанта запасу ОСОБА_1 (а.с.116 - 117)
Спільним рішенням керівництва та житлової комісії Адміністрації Державної прикордонної служби України, оформленого протоколом № 9 від 24.05.2022 року, повернуто без погодження до НОМЕР_1 загону Морської охорони списки розподілу постійних житлових приміщень та облікову справу військовослужбовця ОСОБА_1 , на підставі пункт 9 розділу VІ Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом МВС України від 28.01.2021 року №26, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 17.03.2021 року за № 344/35966, з урахуванням інформації наданої НОМЕР_1 загоном Морської охорони листом №70/182-22-Вих від 10.05.2022 року про проходження ним військової служби у НОМЕР_1 загоні морської охорони. 
Крім того, як вказано у рішенні, в обліковій справі військовослужбовця відсутня інформація, яка підтверджує включення до його особової справи, у встановленому порядку, дочки дружини - ОСОБА_5 , 1994 року народження, яку рішенням житлової комісії НОМЕР_1 загону Морської охорони зараховано разом із військовослужбовцем на квартирний облік та щодо якої, в тому числі, прийнято рішення про надання житла для постійного проживання. 
Враховуючи відсутність інформації, яка підтверджує включення до особової справи ОСОБА_1 дочки його дружини, рішення житлової комісії НОМЕР_1 загону морської охорони від 08.11.2021 року (протокол №15) щодо розподілу житла вказаному військовослужбовцю на склад сім`ї 4 особи суперечить положенням пункту 2 розділу І «Загальні положення» Інструкції №26, відповідно до якого право на забезпечення житлом разом з військовослужбовцем мають члени його сім`ї, які проживають та зареєстровані разом з ним і внесені у встановленому законодавством порядку в його особову та облікову справи.
Уважаючи протиправними дії Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо повернення без погодження до НОМЕР_1 загону Морської охорони списків розподілу постійних жилих приміщень та облікової справи військовослужбовця – ОСОБА_1 , позивач звернувся до суду з позовною заявою.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду 04 червня 2026 року залучено Вилківську міську раду до участі у справі №420/23161/25 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду 04 червня 2026 року витребувано від Вилківської міської ради належним чином засвідчені документи, а саме:
- Акт прийняття в експлуатацію будинку розташованого за адресою АДРЕСА_2 ;
- Інформацію щодо балансоутримувача будинку розташованого за адресою АДРЕСА_2 .
На виконання ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2026 року, 08.06.2026 року на адресу суду надійшли додаткові пояснення від Вилківської міської ради, до яких долучено копію листа Адміністрації Державної прикордонної служби України від 14.12.2005 року та примірник Акту приймання-передачі квартир по АДРЕСА_2 від 14.12.2005 року.
При цьому, 15.06.2026 року від представника ОСОБА_1 – адвоката Топор І. В. надійшло клопотання про долучення доказів, а саме витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.
Як з`ясовано апеляційним судом, у відповідності до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, власником квартири АДРЕСА_1 є Департамент забезпечення Адміністрації Державної прикордонної служби України на підставі договору купівлі-продажу №5234 від 29.09.2005 року, посвідченого нотаріусом Кілійського райнотокругу Децик Е. М.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ), який встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
За умовами абзацу 1 пункту 1 статті 12 Закону №2011-ХІІ Держава забезпечує військовослужбовців житлом або за їхнім бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання житло відповідно до цього Закону та інших законів України.
Військовослужбовцям, які мають вислугу в календарному обчисленні 20 років і більше, а також особам, звільненим з військової служби за станом здоров`я, за віком, у зв`язку із скороченням штату або проведенням інших організаційних заходів, та членам їх сімей, членам сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або зникли безвісти за особливих обставин під час проходження військової служби, безоплатно надається у власність житло (у тому числі житло, яке вони займають у будинках державного житлового фонду або житлового фонду територіальних громад, якщо таке житло придбане або збудоване за рахунок коштів державного бюджету та передане у комунальну власність) або за їхнім бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання житло за рахунок коштів державного бюджету. (абзац 3 пункту 1 статті 12 Закону №2011-ХІІ).
Абзацом 1 пункту 9 статті 12 Закону №2011-ХІІ передбачено, що військовослужбовці у разі звільнення з військової служби за станом здоров`я, за віком, у зв`язку із скороченням штату або проведенням інших організаційних заходів, а також військовослужбовці, які на час звільнення мають вислугу в календарному обчисленні 20 років і більше або набули право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та на день звільнення з військової служби перебували на обліку осіб, які мають право скористатися державною підтримкою для реалізації права на житло, продовжують перебувати на такому обліку та користуються переважним правом на одержання житла в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Зазначеним Законом держава взяла на себе обов`язок один раз протягом усього часу проходження військової служби забезпечити військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, на підставах, у межах норм і відповідно до вимог цього Закону та інших законів України, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України жилими приміщеннями для постійного проживання або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення, за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.
Так, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.01.2021 року №26 затверджено Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі - Інструкція №26).
Ця Інструкція №26 визначає порядок організації забезпечення жилими приміщеннями (крім військовослужбовців строкової служби) Державної прикордонної служби України (далі - Держприкордонслужба), а також осіб, звільнених у запас або відставку, що після звільнення продовжують перебувати на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання, в органах Держприкордонслужби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), пропали безвісти під час проходження військової служби, що перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання (далі - члени їх сімей).
Відповідно до пункту 2 розділу I «Загальні положення» Інструкції №26 військовослужбовці та члени їх сімей забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання від Держприкордонслужби один раз протягом усього часу проходження військової служби шляхом: 
- надання новозбудованого, вивільненого або придбаного житла; 
- надання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення;
- виключення житла, в якому проживають військовослужбовці та члени їх сімей, із числа службового.
Члени сім`ї військовослужбовця, які внесені в його особову і облікову справи у встановленому законодавством порядку, проживають та зареєстровані разом з ним, мають право на забезпечення житлом разом з військовослужбовцем.
Військовослужбовці та члени їх сімей, які проживають разом з ними (крім осіб, звільнених у запас або відставку, та членів їх сімей, а також військовослужбовців, які не здали житло за попередніми місцями служби), забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства (пункт 3 розділу I «Загальні положення» Інструкції №26).
У відповідності із пунктом 4 розділу I «Загальні положення» Інструкції №26 військовослужбовцям, що перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання та які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням виплачується грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Жилі приміщення для постійного проживання або грошова компенсація за належне для отримання жиле приміщення надаються військовослужбовцям та членам їх сімей один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними та членами їх сімей не було використано право на безоплатну приватизацію житла.
До отримання жилого приміщення для постійного проживання або грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення такі військовослужбовці забезпечуються службовим житлом у встановленому законодавством порядку.
Відповідно до пункту 1 розділу III «Надання службових жилих приміщень (службової жилої площі)» Інструкції №26 для включення (виключення) жилого приміщення до (із) числа службового керівник органу Держприкордонслужби, після отримання відповідного дозволу від Адміністрації Держприкордонслужби, подає відповідне клопотання до виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради. Службові жилі приміщення (службова жила площа) обліковуються у відповідних органах Держприкордонслужби у встановленому законодавством порядку.
Відповідно до пункту 1 розділу VI «Надання жилих приміщень для постійного проживання» Інструкції № 26 особи, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання, забезпечуються жилими приміщеннями по черзі, що визначається часом зарахування на облік (у загальному, першочерговому або позачерговому порядку), за рішенням житлової комісії (об`єднаної житлової комісії), яке затверджується керівником органу Держприкордонслужби, відповідно до наказу якого створена ця комісія. У рішенні житлової комісії зазначаються підстави для надання жилого приміщення, жила площа та склад сім`ї, на який воно надається, також зазначається номер у черзі.
Жилі приміщення, які надаються військовослужбовцям для постійного проживання, повинні відповідати установленим санітарним і технічним вимогам.
Жилі приміщення надаються військовослужбовцям та членам їх сімей не менше рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею в цьому населеному пункті, визначеному у встановленому законодавством порядку, але не більше 13,65 квадратного метра жилої площі на одну особу за умови, що вони не використали право на безоплатну приватизацію житла.
Якщо військовослужбовець або члени його сім`ї використали право на безоплатну приватизацію житла не в повному обсязі, під час надання житла враховується жила площа, яка була ними приватизована (пункт 2 розділу VI Інструкції №26).
Згідно із пунктом 3 розділу VI «Надання жилих приміщень для постійного проживання» Інструкції №26 для прийняття рішення про надання жилих приміщень для постійного проживання житлова комісія органу Держприкордонслужби (об`єднана житлова комісія) розглядає документи облікових справ військовослужбовців.
Після розгляду документів облікової справи житлова комісія (об`єднана житлова комісія) приймає рішення про надання жилого приміщення для постійного проживання.
Рішення житлової комісії Адміністрації Держприкордонслужби оформлюється протоколом та затверджується Головою Держприкордонслужби.
Відповідно до пункту 9 розділу VI «Надання жилих приміщень для постійного проживання» Інструкції № 26 військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше та перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання, мають право на забезпечення постійним житлом шляхом виключення житла, у якому вони проживають, з числа службового в порядку черговості, у спосіб, визначений пунктами 3- 6 цього розділу.
Тож, за загальним правилом забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться один раз протягом усього часу проходження військової служби шляхом надання житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, а також шляхом виключення житла, в якому проживають військовослужбовці та члени їх сімей, із числа службового.
Як слідує з матеріалів справи, у 2006 році ОСОБА_1 отримав у встановленому законом порядку ордер на службову квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 63,3 кв. м, та проживає у ній разом зі своєю сім`єю. Згідно до ордеру №171 склад сім`ї визначений наступним чином: 
- ОСОБА_1 – наймач; ОСОБА_2 – дружина; ОСОБА_3 – син; ОСОБА_7 – дочка.
25.05.2021 року ОСОБА_1 звернувся до командира НОМЕР_1 загону морської охорони із заявою щодо виключення з числа службових квартири АДРЕСА_1 . (а.с.108)
Слід зазначити, що матеріали справи не містять доказів того, що позивач чи його члени сім`ї реалізовували раніше права на приватизацію державного (комунального) житла. Не містять матеріали справи і доказів того, що позивач отримував грошову компенсацію для отримання жилого приміщення.
За наслідком розгляду вказаної заяви, житловою комісією НОМЕР_1 загону Морської охорони прийнято відповідне рішення, яке викладене у протоколі від 08.11.2021 року № 15. 
Як слідує зі змісту вказаного рішення, у зв`язку зі звільненням з військової служби в запас Збройних сил України військовослужбовця НОМЕР_1 загону Морської охорони старшого лейтенанта запасу ОСОБА_1 та без урахування черговості (загальна вислуга років складає 37 років 01 місяць 02 дні), житловою комісією НОМЕР_1 загону Морської охорони вирішено клопотати перед Адміністрацію Державної прикордонної служби України щодо:
- виключення з числа службової та надання в постійне користування 3-кімнатної квартири АДРЕСА_1 (житловою площею - 38,8 кв. м., загальною площею - 63,3 кв. м.), яка раніше розподілена старшому лейтенанту ОСОБА_1 на склад сім`ї - 4 особи (він, дружина, донька, син) з подальшим зняттям з квартирного обліку у НОМЕР_1 загоні Морської охорони. 
При цьому, як з`ясовано апеляційним судом, житловою комісією НОМЕР_1 загону Морської охорони також вирішено направити встановленим порядком клопотання, списки розподілу постійних жилих приміщень та облікову справу до Адміністрації Державної прикордонної служби України, щодо прийняття рішення про виключення з числа службового та надання жилого приміщення для постійного проживання старшого лейтенанта запасу ОСОБА_1 (а.с.116 - 117)
Разом з тим, спільним рішенням керівництва та житлової комісії Адміністрації Державної прикордонної служби України, оформленого протоколом №9 від 24.05.2022 року, вирішено повернути без погодження до НОМЕР_1 загону Морської охорони списки розподілу постійних житлових приміщень та облікову справу військовослужбовця ОСОБА_1 .
В якості підстав прийняття такого рішення відповідач послався на приписи пункту 9 розділу VІ Інструкції, затвердженої наказом МВС України від 28.01.2021 року №26, з урахуванням інформації, наданої НОМЕР_1 загоном Морської охорони листом №70/182-22-Вих від 10.05.2022 року, про проходження ОСОБА_1 військової служби у НОМЕР_1 загоні Морської охорони. 
Крім того, відповідачем вказано про те, що в обліковій справі військовослужбовця відсутня інформація, яка підтверджує включення до його особової справи, у встановленому порядку, дочки дружини ОСОБА_5 , 1994 року народження. 
Враховуючи наведені обставини, житлова комісія уважала, що рішення щодо розподілу житла вказаному військовослужбовцю на склад сім`ї 4 особи буде суперечити положенням пункту 2 розділу І Інструкції №26.
З цього приводу, судова колегія вказує, що з 25.02.2022 року позивач проходить військову службу по мобілізації у Військовій частині НОМЕР_2 , яке у свою чергу підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_2 від 25.03.2025 року № 08/107 та не заперечується сторонами у справі.
Разом з тим, як правильно зазначено окружним адміністративним судом, у відповідності із приписами пункту 9 статті 12 Закону №2011-ХІІ військовослужбовці, які набули право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", залишаються на такому обліку та користуються правом позачергового одержання житла.
Так, станом на 25.05.2021 року, тобто на момент звернення із заявою щодо виключення з числа службових квартири АДРЕСА_1 , старший лейтенант ОСОБА_1 був звільнений з військової служби та виключений зі списків особового складу і всіх видів забезпечення органу Державної прикордонної служби України.
Після звільнення з військової служби ОСОБА_1 призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_3 від 01.09.2021 року.
Наведені вище обставини свідчать про те, що право на виключення житла, у якому проживає ОСОБА_1 та його сім`я, з числа службового, виникло у позивача та реалізоване ним шляхом подання заяви до моменту призову по мобілізації.
При цьому, судова колегія звертає увагу, що право на житло, передбачене приписами ст. 12 Закону № 2011-XII, надається один раз протягом усього часу проходження військової служби. Позивач це право реалізував саме після звільнення у 2021 році.
Наведені обставини не враховані житловою комісією Адміністрації Державної прикордонної служби України під час розгляду питання щодо погодження рішення житлової комісії органів ДПСУ стосовно надання житла для постійного користування шляхом виключення квартир з числа службових.
Відтак, з урахуванням наведених норм та з`ясованих обставин, посилання відповідача на факт проходження позивачем військової служби у зв`язку з призовом за мобілізацією, не може бути підставою для прийняття спірного у цій справі рішення органу Державної прикордонної служби України.
Більше того, безпідставними є посилання відповідача на відсутність інформації, яка підтверджує включення до його особової справи, у встановленому порядку, дочки дружини ОСОБА_5 , 1994 року народження.
Як слідує з матеріалів облікової справи військовослужбовця ОСОБА_1 , склад сім`ї позивача (4 особи, включаючи дочку ОСОБА_6 ) визначений ще у 2006 році рішенням виконавчого комітету та закріплений в ордері на житлове приміщення.
Відповідно до положень пункту 2 розділу I Інструкції № 26, члени сім`ї повинні бути внесені в особову та облікову справи.
Так, як з`ясовано судом першої та апеляційної інстанцій, в обліковій справі (яка є профільною для житлових питань) наявна інформація про дочку дружини позивача – ОСОБА_5 – (зміна прізвища, та по батькові - ОСОБА_8 ).
Разом з цим, під час вирішення питання щодо погодження рішення житлової комісії органу ДПСУ стосовно надання житла для постійного користування відповідач не дослідив та не надав оцінки наявним у обліковій справі документам, зокрема, копії свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_4 , виданого Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) – 07 квітня 2021 року. (а.с.83)
У свою чергу, зобов`язуючи Адміністрацію Державної прикордонної служби України прийняти рішення про погодження списків розподілу постійних жилих приміщень в частині надання ОСОБА_1 та членам його сім`ї житла для постійного користування шляхом виключення квартири з числа службових, судом першої інстанції не враховано, що вказані дії належать до повноважень відповідача і суд позбавлений можливості за таких умов вирішувати питання про надання військовослужбовцю житла для постійного користування шляхом виключення квартир з числа службових.
Так, згідно із пунктом 3 розділу VI «Надання жилих приміщень для постійного проживання» Інструкції №26 для прийняття рішення про надання жилих приміщень для постійного проживання житлова комісія органу Держприкордонслужби (об`єднана житлова комісія) розглядає документи облікових справ військовослужбовців. Після розгляду документів облікової справи житлова комісія (об`єднана житлова комісія) приймає рішення про надання жилого приміщення для постійного проживання.
Наведені обставини свідчать про, що відповідач у межах та у порядку, встановленому Інструкцією № 26, наділений повноваженнями приймати рішення, які впливають на можливість реалізації позивачем соціальних гарантій, визначених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
З огляду на викладене, суд має право визнати дії суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язати вчинити певні дії. Разом з цим, суд може зобов`язати відповідача – суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Своєю чергою, колегія суддів наголошує, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення, як і будь-які інші способи захисту, застосовується лише за наявності необхідних підстав, з урахуванням фактичних обставин справи.
Так, у випадку невиконання обов`язку відповідачем, за наявності визначених законом умов, у суду виникають підстави для ефективного захисту порушеного права позивача шляхом, зокрема, зобов`язання відповідача вчинити певні дії, спрямовані на відновлення порушеного права, або шляхом зобов`язання прийняти рішення.
Проте, як і будь-який інший спосіб захисту, зобов`язання відповідача прийняти рішення може бути застосовано судом за наявності необхідних та достатніх для цього підстав.
За таких обставин, з метою повного, об`єктивного та неупередженого з`ясування всіх юридично значущих фактів, а також забезпечення правильного застосування норм матеріального права, зокрема пунктів 2 і 9 Інструкції №26, відповідач має здійснити повторний розгляд питання щодо погодження рішення житлової комісії органів ДПСУ стосовно надання житла для постійного користування шляхом виключення квартир з числа службових, з урахуванням правової оцінки, наведеної в цій постанові, та із дотриманням принципів адміністративної процедури, передбачених статтею 2 КАС України.
З урахуванням наведеного, обираючи спосіб захисту порушеного права позивача шляхом прийняття відповідного рішення суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, оскільки у даному випадку відповідачем порушено процедуру розгляду відповідного питання, не враховано та не досліджено наявні в обліковій справі військовослужбовця ОСОБА_1 документи.
Отже, апеляційний суд дійшов висновку про те, що належним способом захисту та відновлення прав позивача у цій справі буде зобов`язання відповідача повторно розглянути питання щодо погодження рішення житлової комісії НОМЕР_1 загону Морської охорони Державної прикордонної служби України, оформленого протоколом від 08.11.2021 року №15, в частині надання ОСОБА_1 та членам його сім`ї: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , житла для постійного користування шляхом виключення квартири АДРЕСА_1 з числа службових.
Згідно із п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до п.4 ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема неправильне застосування норм матеріального права.
З огляду на викладене вище, оскільки при прийнятті оскаржуваного судового рішення судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, відповідно до приписів ст. 315, 317 КАС України, оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню в частині задоволених позовних вимог щодо зобов`язання відповідача прийняти рішення про погодження списків розподілу постійних жилих приміщень в частині надання ОСОБА_1 та членам його сім`ї житла для постійного користування шляхом виключення квартири з числа службових з ухваленням в цій частині нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Керуючись ст. 245, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України – задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.01.2026 року у справі №420/23161/25 скасувати в частині задоволених позовних вимог щодо:
«Зобов`язання Адміністрації Державної прикордонної служби України прийняти рішення, яким погодити списки розподілу постійних жилих приміщень оформлених протоколом НОМЕР_1 загону морської охорони Державної прикордонної служби України від 08.11.2021 року №1 в частині надання ОСОБА_1 та членам його сім`ї: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 житла для постійного користування шляхом виключення квартири АДРЕСА_1 з числа службових.».
Прийняти в цій частині у справі №420/23161/25 нове рішення.
Зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України повторно розглянути питання щодо погодження рішення житлової комісії НОМЕР_1 загону Морської охорони Державної прикордонної служби України, оформленого протоколом від 08.11.2021 року №15, в частині надання ОСОБА_1 та членам його сім`ї: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , житла для постійного користування шляхом виключення квартири АДРЕСА_1 з числа службових, з урахуванням правової оцінки, наданої судом апеляційної інстанції у цій постанові.
В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.01.2026 року у справі №420/23161/25 – залишити без змін, а апеляційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України – залишити без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.
Повний текст судового рішення виготовлено та підписано колегією суддів 18.06.2026 року.

Суддя-доповідач 		О.О. Димерлій	
Судді	  	О.І. Шляхтицький   Н.В. Вербицька