Справа № 195/714/26
3/195/298/26
ПОСТАНОВА 
іменем України

03.06.2026 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області
Суддя Томаківського районного суду Дніпропетровської області Кондус Л.А., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з відділення поліції №3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовець, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч.3 ст.130 КУпАП, 
ВСТАНОВИВ:
як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №661790 від 09.05.2026 року громадянин ОСОБА_1 09.05.2026 року о 22:00 годині на вулиці Шевченка, 122, с-ще Томаківка Нікопольського району, керував транспортним засобом — автомобілем ВАЗ 210994-20 реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп'яніння (почервоніння очей, поведінка, що не відповідає обставинам). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису, а саме на нагрудний персональний відеореєстратор №795717, водія було відсторонено від керування транспортним засобом, вчинивши правопорушення повторно на протязі року двічі, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.3 ст.130 КУпАП. 
Ознайомившись з матеріалами справи суд приходить до наступного висновку.
Із аналізу положень ст.ст.254,255 КУпАП випливає, що протокол про адміністративне правопорушення – це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення.
Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення певної особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.
Відповідно до норм діючого в Україні законодавства, обвинувачення повинно бути конкретним і не порушувати право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на захист, оскільки особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повинна чітко знати і розуміти суть обвинувачення.
При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України»(з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.
Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Відповідальність за ч. 3 ст. 130 КУпАП настає за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Проте, у матеріалах справи відсутня належним чином засвідчена копія постанови про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, хоча наявність таких відомостей є необхідною для вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 КУпАП.
Більше того, у протоколі у фабулі обвинувачення теж не зазначено про те, що ОСОБА_1 , є особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за ст.130 КУПАП, а зазначено про вчинення ним правопорушення повторно протягом року, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Суд позбавлений можливості усунути вищезазначені порушення закону, адже не може перебирати на себе не властиву йому функцію висунення обвинувачення, в свою чергу суд повинен розглянути справу повно та всебічно, встановити усі обставини і лише на підставі цього прийняти законне, обґрунтоване та справедливе рішення.
У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року роз`яснено, що визнати правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.
У п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» №11 від 17 жовтня 2014 року роз`яснено, що норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог статті 256 цього Кодексу вмотивованою постановою суду для належного оформлення.
У зв`язку із зазначеним, суд не може встановити фактичні обставини у справі та прийняти судове рішення по суті, тому матеріали справи підлягають поверненню для доопрацювання (належного оформлення) органу, який її порушив. 
Керуючись ст. ст.256, 278, 283, 284 КУпАП, - 

ПОСТАНОВИВ:

Повернути до відділення поліції №3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП для належного оформлення.
Постанова не підлягає оскарженню.

Суддя:	Л.  А.  Кондус