ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/743/26 Справа № 212/12250/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ведяшкіна Ю. В. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

23 квітня 2026 року м. Кривий Ріг 

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю:
секретаря судового засідання  Примак Н.М.,
особи, яку притягнуто до 
адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,
та його захисника адвоката  Заборського О.В.,
апеляційну скаргу адвоката Заборського О.В., подану в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 19 січня 2026 року, якою

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; стягнуто судовий збір 605,60 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою судді Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 19 січня 2026 року встановлено, що ОСОБА_1 07.10.2025 року о 09:23 годині в м. Кривий Ріг, Покровський район, по Об`їзній дорозі Р74, поблизу будинку 89 по мікрорайону 5-й Зарічний, керував транспортним засобом ГАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на боді камери 475182, 474741, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі адвокат Заборський О.В. просить скасувати постанову судді Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 19 січня 2026 року по справі №212/12250/26. Ухвалити нову постанову, якою провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначив, що оскаржена постанова є незаконною та необґрунтованою, такою, що ухвалена з порушенням норм процесуального права та не відповідає фактичним обставинам справи. 
Зазначає, що суддя належним чином не з`ясував обставини справи, розглянувши справу поверхнево, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявністі в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах даної справи, не відповідають фактичним обставинам справи.
Звертає увагу, що з відеозапису, доданого до матеріалів справи вбачається, що поліцейські під час спілкування із ОСОБА_1 вбачають у нього ознаки наркотичного сп`яніння: блідість обличчя, тремтіння пальців рук та поведінка, яка не відповідає обстановці. Процес огляду на відеозаписі чітко не зафіксований, тому що поліцейський не зафіксував свою бодікамеру так, щоб вона була направлена на ОСОБА_1 належним чином. Все спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 здійснював з салону свого авто через привідкрите бокове скло, що ще раз дає підстави сумніватись в можливості працівника поліції належним чином зафіксувати ознаки наркотичного сп`яніння. 
Зазначає, що потім працівник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в спеціальному медичному закладі, та питає у нього, чи згоден він пройти такий огляд. ОСОБА_1 не дає будь-якої відповіді, на що працівник поліції запропонував йому лише дві відповіді: «так» и «ні». Вважає, що такими діями поліцейський намагався ввести в оману ОСОБА_1 , нібито він може спокійно відмовитись від проходження огляду.
Наголошує, що фактично ОСОБА_1 так і не відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, не дав чіткої відповіді, а просив дочекатись свого юриста.
Окремо звертає увагу, що 07.10.2025 р. о 12:45 ОСОБА_1 з метою спростування безпідставних вимог пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, а також підтвердження не перебування в стані наркотичного сп`яніння, самостійно звернувся до закладу охорони здоров`я та пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння, що підтверджується медичним висновком. Згідно вищезазначеного висновку ОСОБА_1 не перебуває в стані наркотичного сп`яніння.

Позиції сторін в суді :

В судовому засіданні особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його адвокат Заборський О.В. підтримали апеляційну скаргу захисника в повному обсязі, просили її задовольнити з підстав наведених в ній. 

Висновки суду:

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, апеляційний суд приходить до наступного висновку:
На підставі ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він керував транспортним засобом з явниким ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Аналіз диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП вказує на те, що до відповідальності може бути притягнуто водія транспортного засобу, у якого виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, і який відмовився від проходження огляду на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.
Відповідно до п. 2 р. 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»,затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно зі п.п. 3, 4 р. 1 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. А ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Відповідно до п.п. 7, 8, 12, 13 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим.
Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суддя 1-ї інстанції при її розгляді належним чином врахував зазначені вимоги закону та обґрунтовано прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження за відсутності події та складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, а його вина підтверджується дослідженими як судом 1-ї інстанції, так і апеляційної інстанції доказами, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 №475844 від 07.10.2025 року, відповідно до якого ОСОБА_1 07.10.2025 року о 09:23 годині в м. Кривий Ріг, Покровський район, по Об`їзній дорозі Р74, поблизу будинку 89 по мікрорайону 5-й Зарічний, керував транспортним засобом ГАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на боді камери 475182, 474741, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого, огляд не проводився;
- рапортом поліцейського, відповідно до якого, під час несення служби, у денну зміну 07.10.2025 року, в складі екіпажу Буран-103, було зупинено транспортний засіб ГАЗ 3302, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 . Під час спілкування з останнім, були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився;
- відеозаписом, який безпосередньо переглянуто суддею, на якому зафіксовано керування ОСОБА_1 транспортним засобом ГАЗ 3302, д.н.з. НОМЕР_1 (09:23:00), відмову ОСОБА_1 від проходження огляду в установленому законом порядку на стан сп`яніння (09:37:00).
Згідно з довідкою старшого інспектора відділення адміністративної практики ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП, долученої до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 .
Апеляційний суд, як і суд 1-ї інстанції, вважає вказані докази належними, допустимими, такими, що доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Беручи до уваги факт допустимості та належності зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розгляд та надання оцінки всім доказам та їх джерелам, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення та відеозапис, що мали місце 07.10.2025 року за участю ОСОБА_1 , здійснюється під час розгляду судом питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Оцінювати з погляду допустимості можна лише докази, тобто фактичні дані, на підставі яких встановлюються наявність чи відсутність фактів та обставин, важливих для ухвалення рішення, а не саме по собі джерело доказів. На цьому наголосив Касаційний кримінальний суд у постанові від 11 липня 2023 року по справі №275/368/19.
В обґрунтування оскарженої постанови, суддя 1-ї інстанції надав належну оцінку сукупності наданих доказів.
Апеляційний суд вважає, що наданий працівниками поліції відеозапис, який міститься в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, отриманий із автоматичної відеотехніки, з метою фіксування правопорушення, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», може слугувати доказом у справі про адміністративне правопорушення в розумінні норм КУпАП.
Відеозаписи відповідають вимогам п. 5 Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої наказом МВС України 18.12.2018 р. №1026.
Так, із дослідженого відеозапису вбачається, що працівниками поліції ОСОБА_1 було повідомлено причину зупинки транспортного засобу під його керуванням – забрудненні задні стоп-сигнали, які запропоновано протерти.
При подальшому спілкуванні з працівниками поліції водій ОСОБА_1 відмовився надавати посвідчення водія та документи на транспортний засіб.
Доводи апелянта, що на відеозаписі не було зафіксовано виявленні у водія ОСОБА_1 ознаки, наркотичного сп`яніння та його відмову від проходження огляду на встановлення наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, спростовуються дослідженим відеозаписом.
Так, не зважаючи на те, що водій перебував на водійському сидінні та відмовився виходити до працівників поліції, на відеозаписі зафіксовані: тремтіння пальців рук, коли він тримав аркуш паперу (Clip-6, починаючи з 0:11:01); неприродна блідість обличчя (протягом всього часу спілкування з працівниками поліції), а також поведінка, що не відповідає обстановці, оскільки водій на законну вимогу працівника поліції весь час відвертався, намагався комусь зателефонувати, обирав щось в своєму телефоні.
Доводи апелянта, що на відеозаписі не зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на встановлення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, спростовуються дослідженим відеозаписом, з якого вбачається, що своєю поведінкою та відповідями на запитання працівника поліції щодо згоди на проходження такого огляду, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на встановлення стану наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку.
Водночас, відеозапис, який містяться в матеріалах вищезазначеної справи про адміністративне правопорушення, не містить будь-яких підтверджень того, що своїми діями, працівники поліції вчиняли психологічний чи інший тиск на ОСОБА_1 щодо того, щоб спонукати його до вчинення адміністративного правопорушення, введення його в оману чи оговорення себе. Крім того, апелянтом не було надано відповідного доказу щодо неправомірних дій працівниками поліції.
Тож, суд обґрунтовано вважав, що подія зафіксована на відеозапису повністю узгоджується з доказами та з обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення.
Отже, законність вимоги працівників поліції до водія ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння обумовлена виявленням у цього водія транспортного засобу ознак наркотичного сп`яніння, що прямо передбачено ст. 266 КУпАП та вимогами п. 2.5 ПДР.
Доводи апелянта, що бодікамера не зафіксувала виявлені у водія ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, та інші обставини за подією, викладеною в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , спростовуються долученим до матеріалів справи відеозаписом.
Апеляційний суд виходить з того, що протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис з нагрудної камери поліцейських не містять істотних розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладені ці дані судом в основу прийнятого рішення.
Обставини правопорушення об`єктивно підтверджуються сукупністю зібраних по справі матеріалів.
Вважаю, що суддя 1-ї інстанції обґрунтовано не взяв до уваги висновок лікаря нарколога КП «Криворізької багатопрофільної лікарні з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» № 1507 від 07.10.2025 року, оскільки вказаний висновок був отриманий з порушенням вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, та ст. 266 КУпАП, оскільки водій пройшов огляд у відсутності працівників поліції, та пізніше ніж через дві години з моменту виявлення (був зупинений 09:23 години, огляд пройшов о 12:00 годині).
Тож, суддя 1-ї інстанції правильно зазначив, що відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відмовою водія від проходження огляду на стан сп`яніння (п. 2.5.ПДР), а не за керування транспортним засобом в стані сп`яніння (п.2.9а ПДР), тому наявність зазначеного акту огляду не спростовує винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
З урахуванням наведеного доводи апелянта з викладених підстав є необґрунтованими.
Таким чином, під час судового розгляду достовірно встановлено, що поліцейський виконав всі вимоги чинного законодавства і вжив всі можливі дії в межах закону, порушень з його боку встановлено не було, у свою чергу водій ОСОБА_1 не виконав свій обов`язок, передбачений п. 2.5 ПДР, не пройшов на вимогу поліцейського в установленому законом порядку огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.
Враховуючи вищенаведені докази у їх сукупності, судом встановлено, що дослідженні під час судового розгляду докази повністю підтверджують ті обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, які викладені в адміністративному протоколі, складеному стосовно нього, і є безсумнівними доказами порушення ним п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційний суд вважає недоведеними доводи апелянта про те, що судом першої інстанції було допущено спрощений підхід при розгляді справи, оскільки оскаржена постанова судді першої інстанції містить посилання на всі наявні в матеріалах справи докази, яким була надана повна та належна оцінка в оскарженій постанові. 
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.
Отже, місцевим судом зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.
Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає положенням ст. ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним вчиненому і відповідає особі правопорушника.
Оскаржена постанова суду 1-ї інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст.283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог захисника та скасування постанови суду 1-ї інстанції, немає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Заборського О.В., подану в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , залишити без задоволення.
Постанову судді Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 19 січня 2026 року стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин