Справа 688/568/26 
№ 2/688/839/26 

РІШЕННЯ 
Іменем України

01 червня 2026 року           м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Стаднічук Н. Л., розглянувши в письмовому провадженні цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

 
1. Короткий зміст позовних вимог
16.02.2026 ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 527346-КС-001 від 06.03.2025 в сумі 43744,06 грн. 
В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 06.03.2025 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено договір № 527346-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов кредитного договору позивач надав позичальнику грошові кошти в сумі 26000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 (вказану позичальником при заповненні анкетних даних). ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, а лише часткового сплатив кошти на загальну суму 26174,06 грн. Станом на 07.01.2026 заборгованість відповідача за договором № 527346-КС-001 становить 43744,06 грн, яка складається з: 19360,38 грн – тіло кредиту, 11383,68,90 грн – проценти, 13000,00 грн – заборгованість по відсотках відповідно до статті 625 ЦКУ. 
2. Рух справи 
Ухвалою суду від 13 квітня 2026 року відкрито провадження у справі та витребувано з АТ КБ «ПриватБанк»» докази. 
3. Позиція сторін
06.05.2026 відповідач ОСОБА_1 подав відзив на позов, у якому проти позову заперечував, просив врахувати його складне матеріальне становище та перевірити правильність нарахування процентів, штрафів та інших платежів, у разі можливості зменшити розмір штрафних санкцій. Просив розглянути справу без його участі. 
21.05.2026 представник позивача ОСОБА_2 подала додаткові пояснення, в яких вказала, що сторона позивача не отримувала заперечень відповідача, які їм не направляв. Просила врахувати визнання відповідачем обставин справи щодо укладення договору, отримання кредитних коштів, здійснення платежів за кредитним договором, порушення умов кредитного договору та наявність заборгованості. Вказала, що кредитодавець жодним чином не обмежував час на ознайомлення позичальника з умовами кредитного договору та правилами; позичальник добровільно погодився з умовами кредитного договору та погодився його виконувати; протягом строку дії кредитного договору та/або після його закінчення позичальник не звернувся із заявою про розірвання кредитного договору та/або визнання кредитного договору недійсним в цілому або його окремих частин. Вказала, що позивач не нараховував та не заявляв до стягнення у позовних вимогах неустойку (у формі пені чи штрафів) відповідно до статті 549 ЦК України та не нараховував проценти поза межами строку дії кредитного договору. Якби позичальник здійснював платежі у відповідності до встановленого графіку платежів, йому дійсно потрібно було б сплатити суму орієнтовної загальної вартості кредиту, яка зазначена у кредитному договорі. Однак порушення позичальником графіку платежів закономірно призвело до подорожчання загальної вартості кредиту. Для спростування позовних вимог позивача сторона відповідача мала б надати суду докази здійснення всіх платежів за кредитним договором у розмірі та строк, відповідно до встановленого у п. 4.2.2. кредитного договору графіку платежів, однак сторона відповідача таких доказів суду не надала. Комісія нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту, її розмір залишається незмінним протягом усього строку (терміну) Договору. Додаткові та/або супутні послуги за цим договором відсутні, оскільки кредитодавець не надає додаткові та/або супутні послуги та не вимагає надання/отримання додаткових та/або супутніх послуг третіх осіб при отриманні позичальником кредиту. Встановлений графік платежів чітко передбачає сплату відповідачем платежів на погашення заборгованості за тілом, процентами та комісією за надання кредиту. Зробивши часткову оплату з метою виконання умов кредитного договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання факту укладення кредитного договору і, відповідно, визнання правомірності вимог позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, зокрема заборгованості за комісією за надання кредиту. Сторона відповідача жодним чином не пояснила, чому на її думку доданий позивачем до позовної заяви розрахунок заборгованості за кредитним договором є начебто необґрунтованим, та таким, що начебто не узгоджується з матеріалами справи. Відповідач не був позбавлений можливості надати свій розрахунок заборгованості за кредитним договором, який би узгоджувався з умовами кредитного договору та обставинами справи. Посилання позичальників на важкий майновий стан або введений воєнний стан в Україні не є підставою для зменшення суми процентів за користування кредитом, які позичальник зобов`язаний сплатити відповідно до умов кредитного договору та норм Цивільного кодексу України.
Представник позивача Козачок М. О. в судове засідання не з`явилася, розгляд справи просила проводити за відсутності представника позивача. 
4. Фактичні обставини, встановлені судом
06.03.2025 сторонами укладено договір № 527346-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) шляхом прийняття пропозиції (оферти). 
За умовами договору позивач надає відповідачу кредит в сумі 26000 грн на строк 24 тижні – до 21.08.2025 із фіксованою стандартною процентною ставкою 0,7% в день, з комісією за надання кредиту - 5200,00 грн. 
Позивач надав відповідачу кредит згідно з кредитним договором № 527346-КС-001 в сумі 26000 грн, перерахувавши грошові кошти на картку НОМЕР_2 , що підтверджується випискою за договором АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за період 06.03.2025-21.08.2025, підтвердженням щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПРОФІТГІД».
За листом АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» від 20.05.2026 № 20.1.0.0.0/7-260513/65541-БТ банківська картка № НОМЕР_1 емітована на ім`я ОСОБА_1 .
За розрахунком позивача станом на 08.01.2026 заборгованість відповідача за договором № 527346-КС-001 від 06.03.2025 становить 43744,06 грн, яка складається з: 
-19360,38 грн – заборгованість за кредитом,
-11383,68 грн – заборгованість за відсотками за період з 06.03.2025 по 21.08.2025.
-13000,00 грн – проценти за статтею 625 ЦКУ.
5. Мотиви суду
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (щодо позики), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина друга статті 1054 ЦК України). 
Згідно зі статтею 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Особливості укладення електронного договору визначається законом України «Про електронну комерцію». 
Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно зі статтею 12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Особливості укладення споживчого кредитного договору визначені Законом України «Про споживче кредитування». 
Пунктом 11 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.
Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням та поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 09.12.2019 у справі № 524/5152/15-ц висловив правову позицію про те, що умови договору про надання споживчого кредиту, що передбачають здійснення платежів за дії, які не є послугою, або здійснення платежів, які заборонені законом, є нікчемними. 
Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, на території України введений воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжувався, останній раз Указом Президента України від 27.04.2026 № 342/2026 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 28.04.2026 №4857-IX«Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строком на 90 діб до 02.08.2026.
Частиною першою статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
6. Висновки суду 
Оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання за кредитним договором та не повернув суму кредиту проценти в розмірі, передбаченому умовами договору, суд дійшов висновку про те, що з нього на користь позивача підлягає стягненню кредитна заборгованість в сумі 25544,06 грн, в тому числі: 19360,38 грн – тіло кредиту, 6183,68 грн – відсотки за період з 06.03.2025 по 21.08.2025.
При визначенні розміру кредитної заборгованості суд враховує, що проценти в сумі 13000 грн, визначені статтею 625 ЦК України, нараховані під час дії воєнного стану, а тому стягненню з відповідача не підлягають, оскільки відповідач звільнений від їх сплати в силу пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України.
З наданого позивачем розрахунку слідує, що відповідачем сплачено комісію в сумі 5200 грн за надання кредиту. 
З огляду на те, що в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням кредиту, що надаються відповідачу за які позивачем встановлена комісія за надання кредиту, суд вважає, що умови кредитного договору щодо сплати комісії є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування", а тому сплачену відповідачем суму комісії необхідно зарахувати в рахунок погашення процентів за кредитом та відповідно зменшити розмір нарахованих позивачем відсотків. 
7. Розподіл судових витрат
В силу вимог частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
За платіжною інструкцією № 1784 від 23.01.2026 позивачем сплачено судовий збір в сумі 2662,40 грн.
В зв`язку з частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1552,18 грн (2662,40 грн х 58,3%).
На підставі викладеного, керуючись стаття 10, 12, 13, 76, 81, 82, 141, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд 
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (01133, м. Київ, б. Лесі Українки, 26, офіс 411, код ЄДРПОУ 41084239) заборгованість за договором № 527346-КС-001 про надання кредиту від 06.03.2025 в сумі 25544 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот соро к чотири) грн 06 коп, яка складається з: 19360,38 грн – тіло кредиту, 6183,68 грн – відсотки.
В задоволенні іншої частини позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (01133, м. Київ, б. Лесі Українки, 26, офіс 411, код ЄДРПОУ 41084239) судовий збір в сумі 1552,18 грн. 
Рішення може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з складання повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складено 1 червня 2026 року.

Суддя Н. Л. Стаднічук