Справа № 703/647/26 
2-др/703/19/26 

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2026 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Ігнатенко Т.В.
розглянувши у письмовому провадженні заяву представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Плакущого Сергія Володимировича про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у цивільній справі №703/647/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
встановив:

25 травня 2026 року на адресу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Плакущого С.В., яка сформована в системі «Електронний суд» 22 травня 2026 року, в якій останній просить суд ухвалити додаткове судове рішення у справі №703/647/26, яким розподілити фактичні судові витрати, у тому числі витрати на професійну правничу допомогу адвоката, понесені відповідачем, фізичною особою ОСОБА_1 у зв`язку з розглядом справи №703/647/26 у розмірі 14 000 гривень 00 копійок пропорційно до відхилених позовних вимог у розмірі 58,79% та стягнуто з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 8230 гривень 60 копійок.
Заяву обґрунтовує тим, що ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 лютого 2026 року відкрито провадження у справі №703/647/26 за позовом ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою суду від 10 лютого 2026 року у справі визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 27 березня 2026 року представник відповідач, адвокат Плакущий С.В., після ознайомлення з матеріалами справи з використанням електронного кабінету, зареєстрованого у підсистемі ЄСІТС, склав, подав до суду та учасникам справи відзив на позову заяву із вмотивованими запереченнями проти заявленого позову: у задоволенні позову відмовити; розподілити судові витрати. 31 березня 2026 року представник відповідача, адвокат Плакущий С.В., у електронному кабінеті, зареєстрованого у підсистемі ЄСІТС, отримав від позивача відповідь на відзив у справі та 04 квітня 2026 року склав та подав до суду учасниками справи заперечення відповідача на відповідь на відзив. 22 квітня 2026 року представник відповідача, адвокат Плакущий С.В. подав заперечення на клопотання позивача про витребування доказів судом у справі.
Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 травня 2026 року у справі №703/647/26 позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №66862-04/2025 від 30 квітня 2025 року в сумі 7133 гривні 90 копійок, а також витрати по сплаті судового збору у сумі 1097 гривень 18 копійок, а всього – 8231 гривня 08 копійок; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено частково, що відповідає 41,21% від заявлено ціни позову 17309 гривень 60 копійок. 
Ухвалюючи судове рішення у справі №703/647/26 судом не вирішено питання про судові витрати з тих мотивів, що представником відповідача у відзиві на позов зазначено, що докази понесених відповідачем ОСОБА_1 судових витрат, пов`язаних з розглядом справи у суді першої інстанції будуть подані згідно з вимогами ч.8 ст.141 ЦПК України протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, підстав для розподілу понесених відповідачем витрат на отримання професійної правничої допомоги на даний час суд не вбачає.
У відзиві на позовну заяву відповідача вказала, що відповідно до договору-доручення про надання правничої допомоги від 30 червня 2025 року, адвокатом Плакущим С.В. надається правнича допомога ОСОБА_1 . У зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції, на підставі ч.1 ст.134 ЦПК України, відповідач ОСОБА_1 заявляє попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, у тому числі витрати на професійну правничу допомогу, орієнтовно у розмірі 18000 гривень 00 копійок, які складаються з гонорару адвоката за: складання відзиву на позовну заяву у порядку ст.178 ЦПК України (6000 гривень 00 копійок), складання заперечень у порядку ст.180 ЦПК України (6000 гривень 00 копійок), представництво інтересів клієнта у суді першої інстанції (2000 гривень 00 копійок за одне судове засідання, три судові засідання) тощо.
Даною заявою, з підтвердженими належними доказами, заявлено про понесені відповідачем фактичні судові витрати, у тому числі витрати зі сплати фактичних витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 14000 гривень 00 копійок. Вказані витрати підтверджуються: Актом приймання-передачі наданої правничої допомоги від 21 травня 2026 року згідно Додаткової угоди №1 від 30 червня 2025 року до Договору-доручення про надання правової допомоги від 30 червня 2025 року за надану правничу допомогу у справі №703/647/26.
Відповідачем по справі було понесено фактично судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14000 гривень 00 копійок. Задовольняючи частково позовні вимоги у справі суд відхилив 58,79% позовних вимог позивача (100%-41,21%=58,79). Таким чином, з позивача на користь відповідача підлягають стягненню понесені судові витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру відхилених позовних вимог у розмірі 8230 гривень 60 копійок.
Вважає, що судові витрати на професійну правничу допомогу у справі є обґрунтованими, вони відповідають критерію їх реальності, дійсності, необхідності та неминучості, ці витрати відповідають критерію розумності.
Сума судових витрат, яка заявляється відповідачем до відшкодування не перевищує суму, заявлену нею в попередньому (орієнтовному) розрахунку.
З урахування викладеного, представник відповідача звернувся до суду з даною заявою.
Ухвалою судді від 25 травня 2026 року прийнято до розгляду вищевказану заяву представника відповідача та вирішено її розгляд провести у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
28 травня 2026 року, через систему «Електронний суд», на адресу суду надійшли заперечення позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на заяву про ухвалення додаткового рішення, які сформовані у вказаній системі 27 травня 2026 року, в яких позивач зазначає, що детально ознайомився з вищевказаним клопотанням адвоката, вважає його без підставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанції до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. 
Вказує, що відповідно до доданого звіту (детальний опис) про надану правову допомогу до вищевказаного клопотання вбачається, що складання заяви про ознайомлення з матеріалами справи – 1000 гривень 00 копійок; складання відзиву на позовну заяву – 6000 гривень 00 копійок; складання заперечення на відповідь на відзив – 6000 гривень 00 копійок; складання заперечень на клопотання позивача – 1000 гривень 00 копійок. З наданого акту неможливо встановити час виконання вищевказаних процесуальних документів. В даному випадку, заявлена вартість виконаних робіт з огляду на малозначність справи є неспівмірною зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Термін виконання таких робіт з огляду на професійний досвід адвоката та незначну складність справи є значно завищеною. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Враховуючи викладене, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не вбачає підстав для відшкодування витрат на правову допомогу адвоката відповідача у розмірі 14000 гривень 00 копійок.
З урахуванням викладеного, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просило суд відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача від 22 травня 2026 року.
Відповідно до ч.3 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Розгляд цивільної справи №703/647/26, в якій представник відповідача просить суд ухвалити додаткове рішення, проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Суд, дослідивши матеріали заяви та цивільної справи №703/647/25 в обсязі, необхідному для правильного вирішення заявлених вимог, приходить до наступного.
Так, у провадженні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області перебувала цивільна справа №703/647/26 за позовом ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 травня 2026 року, постановленим за результатами судового розгляду вищевказаної цивільної справи, вирішено: позов ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково; стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №66862-04/2025 від 30 квітня 2025 року в сумі 7133 гривні 90 копійок, а також витрати по сплаті судового збору у сумі 1097 гривень 18 копійок, а всього – 8231 гривня 08 копійок; у задоволенні решти позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» - відмовити.
Відповідно до ч.1 ст.134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
У відзиві представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Плакущого С.В. зазначено, що у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції, на підставі ч.1 ст.134 ЦПК України, відповідач ОСОБА_1 заявляє попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, у тому числі витрати на професійну правничу допомогу, орієнтовно у розмірі 18000 гривень 00 копійок, які складаються з гонорару адвоката за: складання відзиву на позовну заяву у порядку ст.178 ЦПК України (6000 гривень 00 копійок), складання заперечень у порядку ст.180 ЦПК України (6000 гривень 00 копійок), представництво інтересів клієнта у суді першої інстанції (2000 гривень 00 копійок за одне судове засідання, три судові засідання) тощо. 
Крім того, у вказаному відзиві на позовну заяву вказано, що відповідач ОСОБА_1 заявляє, що докази понесених судових витрат, пов`язаних з розглядом справи №703/647/26 у суді першої інстанції будуть подані згідно з вимогами ч.8 ст.141 ЦПК України, протягом п`яти днів після ухвалення рішення, а також заявлено про розподіл судових витрат.
Як вбачається з рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 травня 2026 року у цивільній справі №703/647/26, суд вказав, що оскільки представником відповідача у відзиві на позов зазначено, що докази понесених відповідачем ОСОБА_1 судових витрат, пов`язаних з розглядом справи у суді першої інстанції будуть подані згідно з вимогами ч.8 ст.141 ЦПК України, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, підстав для розподілу понесених відповідачем витрат на отримання професійної правничої допомоги на даний час суд не вбачає.
Таким чином, суд при ухваленні вищевказаного судового рішення не вирішував питання про розподіл витрат відповідача на отримання професійної правничої допомоги.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ч.1 та ч.3 ст.133 та ч.1 - 3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. 
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. 
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Судом встановлено, що 30 червня 2025 року між адвокатом Плакучим С.В. та ОСОБА_1 укладено договір-доручення про надання правничої допомоги. 
Відповідно до п.1.1 зазначеного Договору, предметом даного договору є надання адвокатом усіма законними методами та способами правничої допомоги клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані зі захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів.
Згідно п.3.1 вказаного Договору, цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 30 червня 2028 року.
Відповідно до п.4.1 зазначеного Договору, на визначення розміру гонорару адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правничих послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта. Обсяг правничої допомоги враховується при визначенні обґрунтованого розміру гонорару.
Згідно п.4.2 вказаного Договору, гонорар адвоката погоджується за взаємною угодою сторін та оформлюється додатковою угодою до цього договору.
30 червня 2025 року між адвокатом Плакучим С.В. та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду №1 до договору-доручення про надання правничої допомоги від 30 червня 2025 року.
Відповідно до п.1 зазначеної Додаткової угоди, дана додаткова угода визначає розмір та порядок оплати клієнтом гонорару за надану адвокатом правничу допомогу в адміністративній/цивільній/господарській справі під час її розгляду в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції, а також у Європейському Суді з прав людини.
Згідно п.2 вказаної Додаткової угоди, види правничої допомоги та її вартість, зокрема: складання позовної заяви/відзиву на позовну заяву/відповіді на відзив/заперечення/пояснення третьої особи щодо позову або відзиву: вартість - 6000 гривень, примітка – фіксована сума. Ціна вказана за один документ; підготовка процесуальних заяв, клопотань під час розгляду справи у суді першої, апеляційної та касаційної інстанції: вартість – 1000 гривень, примітка – фіксована сума. Ціна вказана за один документ.
Відповідно до п.3.1 зазначеної Додаткової угоди, правнича допомога вважається наданою після складання акту приймання-передачі наданої правничої допомоги, який підписується сторонами та скріплюється печатками (за наявності).
Згідно п.3.2 вказаної Додаткової угоди, у акті приймання-передачі наданої правничої допомоги зазначається зміст, обсяг наданої правничої допомоги, розмір гонорару, який підлягає сплаті відповідно до умов договору, а також додаткові витрати, які були понесені адвокатом понад узгоджену суму гонорару (якщо такі мали місце).
Відповідно до п.4 зазначеної Додаткової угоди, розмір гонорару адвоката за надання правничої допомоги визначається у акті приймання-передачі правничої допомоги.
Згідно п.4.1 вказаної Додаткової угоди, сплата узгодженої сторонами суми гонорару здійснюється клієнтом в готівковому/безготівковому порядку, у разі безготівкового порядку – шляхом перерахування відповідної суми коштів на розрахунковий рахунок адвоката, реквізити якого зазначаються у відповідному рахунку на оплату гонорару.
21 травня 2026 року адвокатом Плакущим С.В. та ОСОБА_1 підписано Акт приймання-передачі наданої правничої допомоги згідно Додаткової угоди №1 від 30 червня 2025 року до договору-доручення про надання правничої допомоги від 30 червня 2025 року.
У вказаному акті зазначено, що адвокат надав, а клієнт прийняв наступну правничу допомогу у справі №703/647/26 за позовом ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором: 1. Складання заяви про ознайомлення з матеріалами справи №703/647/26 у підсистемі «Електронний суд» від 11 березня 2026 року: вартість – 1000 гривень 00 копійок за один документ, кількість – 1 документ, ціна – 1000 гривень 00 копійок; 2. Складання відзиву на позову заяву ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 27 березня 2026 року: вартість – 6000 гривень 00 копійок за один документ, кількість – 1 документ, ціна – 6000 гривень 00 копійок; 3. Складання заперечень відповідача на відповідь на відзив від 04 квітня 2026 року: вартість – 6000 гривень 00 копійок за один документ, кількість – 1 документ, ціна – 6000 гривень 00 копійок; 4. Складання заперечення на клопотання позивача про витребування доказів у справі від 22 квітня 2026 року: вартість – 1000 гривень 00 копійок за один документ, кількість – 1 документ, ціна – 1000 гривень 00 копійок. Разом – 14000 гривень 00 копійок.
Як вбачається з прибуткового касового ордера №б/н від 21 травня 2026 року, адвокат Плакущий С.В. прийняв від ОСОБА_1 , на підставі акту приймання-передачі від 21 травня 2026 року до договору-доручення про надання правничої допомоги від 30 червня 2025 року та додаткової угоди №1 до договору-доручення від 30 червня 2025 року, за надану правничу допомогу ОСОБА_1 у справі №703/647/26, суму у розмір 14 000 гривень 00 копійок.
Позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення просив відмовити у задоволенні вимог заявника, з огляду на заявлена вартість виконаних робіт з огляду на малозначність справи є значно завищеною, неспівмірною зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат.
Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у додатковій постанові від 28 листопада 2023 року у справі № 740/1004/22, провадження № 61-2675св23).
Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.
За вимогами ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».
Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Вирішуючи питання про стягнення судових витрат на правову допомогу, понесених позивачем, суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вищевказаному розмірі з іншої сторони, оскільки цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати ВСУ від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та додатковій постанові Великої Палати ВС від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Так, у справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. В пункті 269 рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Крім того, у п. 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі ст.41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму. 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) зазначено, що відшкодування позивачу судових витрат, зокрема витрат на професійну правничу допомогу, підлягає пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі № 283/2791/19 (провадження № 61-17477св20), від 21 квітня 2021 року у справі № 705/2550/16-ц (провадження № 61-17349св20).
Оцінивши подані представником відповідача докази на підтвердження понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, виходячи із принципу співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, з урахуванням її складності, яка була розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін внаслідок невеликої ціни позову та її малозначності, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги, якості та об`єму підготовлених адвокатом чотирьох процесуальних документів, а саме: заяви про ознайомлення з матеріалами справи, яка має незначний обсяг, у своїй більшості містить норми законодавства України, її виготовлення для професійного адвоката не потребує значного часу та фактично є стандартною для кожної справи; відзив на позовну заяву, який хоча і має значний об`єм (33 сторінки), однак, у своїй більшості, складається зі змісту позовної заяви, умов кредитного договору, викладення в ньому норм законодавства України та змісту постанов Верховного Суду, при цьому містить доводи і твердження, які судом не були прийняті до уваги при ухваленні судового рішення, а також думку щодо деяких доказів, що подані позивачем, натомість не містить жодних розрахунків та аналізу сукупності доказів, наявних у матеріалах цивільної справи, внаслідок чого написання такого відзиву на позовну заяву, на думку суду, не зайняло у професійного адвоката значного проміжку часу; заперечення на відповідь на відзив, які хоча і мають значний об`єм (17 сторінок), однак в них відображені виключно відповіді на відзив та позиція сторони відповідача, яка є аналогічною за змістом позиції відповідача, яка попередньо була викладена у відзиві на позовну заяву, внаслідок чого час підготовки професійним адвокатом таких заперечень є незначним; заперечення на клопотання позивач про витребування доказів, які надійшли на адресу суду вже після розгляду відповідного клопотання позивача та прийняття за результатом такого розгляду судом відповідного рішення, внаслідок чого судом не враховувалися, що викликає об`єктивний сумнів у доцільності складання та подання таких заперечень, суд вважає, що заявлена відповідачем сума у розмірі 14000 гривень 00 копійок понесених витрат по отриманню нею професійної правничої допомогою є завищеною, не непропорційною та неспівмірною із ціною позову, яка складає 17309 гривень 60 копійок, внаслідок чого приходить до висновку про зменшення таких витрат до 2000 гривень 00 копійок, які, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, підлягають покладенню на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається з рішення суду від 18 травня 2026 року у справі №703/647/26, розмір позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», які задоволені, складає 41,21%. 
Отже, розмір позовних вимог у задоволенні яких ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відмовлено вказаним рішення суду складає 58,79% (100% відняти 41,21% (відсоток позовних вимог, які підлягають до задоволення)), внаслідок чого саме такий відсоток від судових витрат у сумі 2000 гривень 00 копійок, понесених відповідачем на професійну правничу допомогу, повинен бути стягнутий з позивача на користь відповідача (58,79% від 2000 гривень 00 копійок становить 1175 гривень 80 копійок). 
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне ухвалити у справі додаткове рішення, яким частково задовольнити заяву представника відповідача.
Керуючись ст.2, 7, 133-134, 137, 141, 260, 268, 270, 273, 354 ЦПК України,

вирішив:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Плакущого Сергія Володимировича про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у цивільній справі №703/647/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», адреса: Київська область, Броварський район, м. Бровари, вул. Лісова, буд.2, код ЄДРПОУ 35625014, реквізити IBAN № НОМЕР_1 у АТ «ТАСкомбанк», на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_2 , судові витрати, пов`язані з отримання професійної правничої допомоги в сумі 1175 (одна тисяча сто сімдесят п`ять) гривень 80 (вісімдесят) копійок.
Додаткове рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо додаткове рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Головуючий Т.В. Ігнатенко