П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/6288/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Блонський В.К. 
Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В. 
19 травня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Ватаманюка Р.В. 
суддів: Курка О. П.  Боровицького О. А. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 22.09.2025 позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 17.10.2024 №045750029695 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 09.07.2003 № 1058-ІV.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1996 по 01.07.1998 згідно з дипломом від 01.07.1998 серії НОМЕР_1 , та до пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 01.01.1999 по 29.11.2013 згідно з записами в трудовій книжці серії НОМЕР_2 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити з 10.10.2024 та здійснити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 09.07.2003 № 1058-ІV.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України. 
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Судом першої інстанції встановлено, що 10.10.2024 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення їй пенсії за Списком №1 відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 09.07.2003 № 1058-ІV. За принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області розглянуло вказану заяву та прийняло рішення від 17.10.2024 №045750029695 про відмову в призначені пенсії за віком згідно з п.1 ч.2 ст.114 Закону України № 1058-IV, у зв`язку з недосягненням позивачем пенсійного віку (50 років) та відсутністю пільгового стажу за Списком №1 (7 років 6 місяців).
У цьому рішенні зазначено, що страховий стаж особи становить 25 років 7 місяців 22 дні. Пільговий стаж особи - відсутній. За доданими документами до страхового стажу не зараховано: період з 01.09.1996 по 01.07.1998 згідно з дипломом від 01.07.1998 серія НОМЕР_3 , оскільки ім`я особи в документі ( ОСОБА_2 ) не відповідає даним паспорта (Альона).
Для зарахування до страхового стажу: періоду з 01.09.1996 по 01.07.1998, необхідно надати уточнюючу довідку про навчання за денною формою із зазначенням інформації про присвоєння кваліфікації або надати уточнюючий документ про приналежність даних, зазначених у дипломі від 01.07.1998 серія НОМЕР_1 , заявнику.
До пільгового стажу не зараховано період з 01.01.1999 по 29.11.2013 згідно з пільговою довідкою від 04.10.2024 № 121, оскільки згідно Списку № 1, затвердженого постановою КМУ від 16.01.2003 № 36, правом на пільгове пенсійне забезпечення користуються молодші спеціаліста з медичною освітою рентгенівських відділень (кабінетів), а також молодші спеціалісти з медичною освітою, зайшлі у відділеннях інтервенційної радіології (рентгенохірургічний блок), а згідно з записами трудової книжки заявниця працювала медичною сестрою операційного блоку.
Для зарахування до пільгового стажу періоду з 01.01.1999 по 29.11.2013 згідно з пільговою довідкою від 04.10.2024 № 121, необхідно надати документи, підтверджуючі що операційний блок входить до складу рентгенівського відділення (кабінету) або відділеннях інтервенційної радіології.
Відмовити у призначенні пенсії за віком згідно з пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Список №1), в зв`язку з недосягненням необхідного пенсійного віку (50 років) та відсутністю пільгового стажу за Списком № 1 (7 років 6 місяців).
Вважаючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області протиправним, позивач звернулася до суду з цим позовом.
Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
03 жовтня 2017 року Верховною Радою України прийнято Закон № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (далі - Закон № 2148-VIII), що доповнив Закон №1058-ІV) розділом XIV-І, який містить пункт 1 частини другої статті 114 такого змісту:
«На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку:
45 років - які народилися по 31 березня 1970 року включно;
45 років 6 місяців - з 1 квітня 1970 року по 30 вересня 1970 року;
46 років - з 1 жовтня 1970 року по 31 березня 1971 року;
46 років 6 місяців - з 1 квітня 1971 року по 30 вересня 1971 року;
47 років - з 1 жовтня 1971 року по 31 березня 1972 року;
47 років 6 місяців - з 1 квітня 1972 року по 30 вересня 1972 року;
48 років - з 1 жовтня 1972 року по 31 березня 1973 року;
48 років 6 місяців - з 1 квітня 1973 року по 30 вересня 1973 року;
49 років - з 1 жовтня 1973 року по 31 березня 1974 року;
49 років 6 місяців - з 1 квітня 1974 року по 30 вересня 1974 року;
50 років - з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:
чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи;
жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.
Зазначене зменшення пенсійного віку для жінок застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року».
За приписами статті 12 Закону № 1788-XII право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.
Натомість згідно з пунктом «а» статті 13 Закону №1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом України від 02.03.2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі - Закон № 213-VІІІ), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 01 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом «а» статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 45 років до 50 років.
Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).
Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.
У зв`язку із цим на час виникнення спірних правовідносин Закон №1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 45 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в Рішенні КСУ).
Тобто, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у жінок 45 років, тоді як другий - у 50 років.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а (пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Отже, у спірних правовідносинах застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.
Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021 у зразковій справі №360/3611/20.
З огляду на зазначене, право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 позивач має при досягненні 45 років, за наявності стажу роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на роботах, віднесених до Списку №1.
Щодо незарахування Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області позивачу до пільгового стажу періоду з дипломом від 01.07.1998 серії НОМЕР_1 , до пільгового стажу період роботи з 01.01.1999 по 29.11.2013, згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 , суд зазначає наступне.
Періоди, з яких складається страховий стаж, визначені в статті 24 Закону №1058-IV, відповідно до якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина перша статті 24).
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (частина друга статті 24 Закону №1058-IV).
Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок (частина третя статті 24 Закону №1058-IV).
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років (частина четверта статті 24 Закону №1058-IV).
У законодавстві, що діяло раніше (до 01.01.2004), зокрема, у статті 56 Закону №1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативі незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру тривалості роботи і тривалості перерв.
Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі Списками №1, №2 деталізоване у Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383.
Згідно з пунктом 3 вказаного Порядку при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Отже, необхідними умовами для виникнення права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування на посаді або виконання робіт, що містяться у Списку №1.
Відповідно до п. 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.
Водночас суд звертає увагу на те, що згідно з ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).
Так, відповідно до п. п. 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Відповідно до п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розмішуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до п. 17 указаного Порядку за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.
Тобто, за приписами наведеної норми уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу або інші документи необхідно надавати лише в разі коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.
З урахуванням вищевикладеного, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої, або ж необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі № 234/13910/17, від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17, від 04.03.2020 у справі №367/945/17 та від 27.04.2020 у справі № 367/4230/17.
Згідно запису № 2 в трудовій книжці НОМЕР_2 позивач 13.07.1998 прийнята операційною медсестрою в операційний блок.
Відповідно до запису №4 в трудовій книжці позивач з 01.01.1999 постійно і безпосередньо протягом повного робочого дня знаходилась в зоні дії рентгенівського випромінювання.
Відповідно до запису №6 в трудовій книжці позивач з 15.10.2009 переведена тимчасово на період відсутності основного працівника на посаду сестра медична операційна старша операційного блоку. Постійно та безпосередньо знаходилась цілий робочий день в зоні дії рентгенівського випромінювання в рентгенопераційній.
Відповідно до запису №8 в трудовій книжці позивач з 01.01.2012 переведена на посаду сестри медичної. Постійно та безпосередньо знаходилась цілий робочий день в зоні дії рентгенівського випромінювання в рентгенопераційній.
Згідно з позиціями 19, 19-1 розділу XIX. «Охорона здоров`я» Списку №1 виробництв, робіт, професій, осад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. N 36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», встановлено, що особи, які мають професії і працювали на посадах:
19 - молодші спеціалісти з медичною освітою рентгенівських відділень (кабінетів), а також молодші спеціалісти з медичною освітою, зайняті у відділеннях інтервенційної радіології (рентгенохірургічний блок);
19-1 - працівники закладів охорони здоров`я, які безпосередньо працюють з радіоактивними речовинами з активністю на робочому місці понад 10 мілікюрірадію-226 або еквівалентною за радіотоксичністю кількістю радіоактивних речовин, а також на гамма-терапевтичних апаратах;
19 - рентгенолаборанти, у тому числі у відділеннях інтервенційної радіології (рентгенохірургічний блок) і флюорографічних кабінетах; відносяться до категорії працівників, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці і мають право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Згідно із п. 12300000-24577, п. 12300000-24713 розділу XIX. «Установи охорони здоров`я» Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162, встановлено, що особи, які мають професії і працювали на посадах: 12300000-24577 - Рентгенолаборанти, у тому числі у рентгеноопераційних, ангіографічних і флюорографічних кабінетах; 12300000-24713 - Середній медичний персонал рентгенівських відділень (кабінетів), а також середній медичний персонал, постійно зайнятий у рентгеноопераційних, ангіографічних кабінетах.
Відповідно до абзацу 2 пункту 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442, відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
Відповідно до довідки про підтвердження про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, від 04.10.2024 року за № 121, вбачається що ОСОБА_1 , працювала повний робочий день в період: з 01.01.1999 по 15.01.2003 за Списком №1, середній медичний персонал рентгенівських відділень (кабінетів), а також середній медичний персонал, постійно зайнятий у рентгеноопераційних), ПКМУ № 162 від 11.03.1994.
Стаж складає 4 роки 15 днів. з 16.01.2003 по 14.10.2009 За Списком №1, розділ ХІХ «Охорона здоров`я», підрозділ 19, молодші спеціалісти з медичною освітою рентгенівських відділень (кабінетів), а також молодші спеціалісти з медичною освітою, зайняті у відділеннях інтервенційної радіології (рентгенохірургічний блок), ПКМУ № 36 від 16.01.2003. Стаж складає 6 років 8 місяців 29 днів.
З 15.10.2009 по 30.09.2012 за Списком №1 розділ ХІХ «Охорона здоров`я», підрозділ 19, молодші спеціалісти з медичною освітою рентгенівських відділень (кабінетів), а також молодші спеціалісти з медичною освітою, зайняті у відділенях інтервенційної радіології (рентгенохірургічний блок), ПКМУ № 36 від 16.01.2003. Стаж складає 2 років 11 місяців 16 днів.
З 01.10.2012 по 29.11.2013 рік, за Списком №1, розділ ХІХ «Охорона здоров`я», підрозділ 19, молодші спеціалісти з медичною освітою рентгенівських відділень (кабінетів), а також молодші спеціалісти з медичною освітою, зайняті у відділенях інтервенційної радіології (рентгенохірургічний блок), ПКМУ № 36 від 16.01.2003. Стаж складає 1 рік 1 місяць 29 днів.
Постійно та безпосередньо знаходилась цілий робочий день в зоні дії рентгенівського випромінювання в рентгенопераційній.
Постановою від 26.06.2019 у справі №442/5949/16а Верховний Суд висловився про те, що видача уточнюючої довідки передбачена чинним законодавством України і має на меті забезпечення права особи на отримання пенсії, оскільки відомості, які в ній зазначаються, стосуються конкретної особи щодо періоду її роботи і умов праці, у зв`язку з чим при її видачі юридичні особи, установи, організації керуються виключно тими відомостями, які містяться в первинних документах. Отже, уточнююча довідка є офіційним документом, форма якої затверджена постановою Кабінету Міністрів України №637, і роботодавець несе відповідальність за правильність відомостей, зазначених у ній.
Вищевказана довідка була зроблена на офіційному бланку підприємства, зареєстрована, підписана відповідальними посадовими особами, підписи яких скріплено печаткою підприємства.
Судом першої інстанції правильно зауважено, що у разі незгоди з відомостями, зазначеними в документах позивача, пенсійний орган мав право на реалізацію повноважень, наданих йому частиною третьою статті 44 Закону № 1058-IV, а саме: вимагати відповідні документи від підприємства, перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню тощо, проте таким правом суб`єкт владних повноважень не скористався.
Стосовно підстав для незарахування відповідачем-2 до страхового стажу позивача з 01.09.1996 по 01.07.1998 згідно з дипломом від 01.07.1998 серія НОМЕР_3 , оскільки ім`я особи в документі ( ОСОБА_2 ) не відповідає даним паспорта ( ОСОБА_3 ) слід зазначити таке.
В трудовій книжці позивача є запис №1 про навчання в Дніпропетровському медичному училищі №2.
Відповідно до архівної довідки від 20.11.2024 за № 01-04/65 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення приймальної комісії від 05.08.1996, протокол №16, зарахована до Дніпропетровського медичного училища №2 на ІІ курс медсестринського відділення з денною формою навчання за дівочим прізвищем, ім`ям по батькові, як ОСОБА_4 , наказ від 05.08.1996 № 138-У пар.1.
Випускниці ІІІ курсу групи М-33 медсестринського відділення денної форми навчання Дніпропетровського медичного училища №2 ОСОБА_4 , яка повністю пройшла курс теоретичної та практичної підготовки, виробничу практику, успішно здала державні іспити, наказом від 01.07.1998 року № 31-У присвоєно кваліфікацію «Медична сестра» за спеціальністю сестринська справа та видано диплом молодшого спеціаліста НОМЕР_1 , про що у книзі реєстрації виданих дипломів є запис за реєстраційним номером 100508 л на прізвище, ім`я та по батькові ОСОБА_4 .
Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , зареєстрували шлюб 16 травня 2001 року, актовий запис №116. Дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_7 ».
Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зареєстрували шлюб 30 липня 2021 року, актовий запис №93. Дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_10 ».
Отже, відповідач зобов`язаний зарахувати до страхового стажу позивача період навчання з 01.09.1996 по 01.07.1998 згідно з дипломом від 01.07.1998 серії НОМЕР_1 .
Враховуючи вищенаведене у сукупності, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 17.10.2024 №045750029695 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 09.07.2003 № 1058-ІV, прийняте без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), наведені у такому рішенні підстави не зарахування до пільгового стажу позивача спірного періоду роботи є необґрунтованими, що свідчить про його невідповідність критеріям, визначеним частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), вказує на його протиправність та є підставою для скасування спірного рішення.
При цьому, наявні підстави для зобов`язання ГУ ПФУ в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу позивача безпідставно не зарахований період навчання з 01.09.1996 по 01.07.1998 згідно з дипломом від 01.07.1998 року серії НОМЕР_1 , та до пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 01.01.1999 по 29.11.2013 згідно з записами в трудовій книжці серії НОМЕР_2 .
За встановленими обставинами справи, на дату звернення із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивач досягла пенсійного віку, мала необхідний страховий стаж, а її пільговий стаж, підтверджений відомостями трудової книжки та довідкою про підтвердження трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що є достатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до умов призначення пенсії, встановлених п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV.
Враховуючи наведене, у цьому випадку вирішення питання про призначення позивачу пенсії на пільгових умовах за Списком №1 не потребує встановлення додаткових обставин чи дослідження будь-яких документів, що відноситься до повноважень пенсійного органу, а тому належним та ефективним способом захисту порушеного права у спірних правовідносинах є зобов`язання органу Пенсійного фонду призначити та виплатити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад, показників з шкідливими та важкими умовами праці.
За таких обставин, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції в повній мірі надав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, у зв`язку із чим, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 вересня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий	 		Ватаманюк Р.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Курко О. П.    Боровицький О. А.