ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

28 травня 2026 року	Справа №160/5642/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В., розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення моральної шкоди,

УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної казначейської служби України (далі – ДКС України, відповідач), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (далі – ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, третя особа), в якій позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України щодо невиконання, протягом тривалого часу, виконавчого листа №160/8048/21 виданого 16 вересня 2021 року про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 112 092,22 грн пенсійних виплат;
- стягнути з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він є пенсіонером органів внутрішніх справ та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області як отримувач пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Позивач зазначає, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.07.2021 у справі №160/8048/21 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зобов`язано провести перерахунок пенсії позивача на підставі довідки Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України №22/6-1187 від 04.03.2021, починаючи з 01.12.2019, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії. У подальшому ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.08.2025 у справі №160/8048/21 змінено спосіб виконання зазначеного судового рішення та постановлено стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 заборгованість з пенсії у розмірі 112 092,22 грн. 24.10.2025 позивачем, як стягувачем, виконавчий лист разом із заявою про його виконання подано до ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області для здійснення стягнення присуджених коштів. Листом від 28.11.2025 №04-12-12/16457 ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області повідомило позивача про те, що виконавчий документ взято на облік та поставлено у першу чергу на виплату за бюджетною програмою КПКВК 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою», а також зазначило, що виплата буде здійснена після виконання виконавчих документів, які надійшли раніше. Разом з тим, станом на день звернення до суду рішення суду у справі №160/8048/21 в частині виплати позивачу 112 092,22 грн не виконано, адже присуджені ОСОБА_1 кошти не виплачені, що, на переконання позивача, свідчить про триваюче порушення його права на виконання судового рішення у розумний строк. Позивач вважає, що бездіяльність ДКС України щодо невиконання судового рішення порушує його гарантоване Конституцією України право на судовий захист та право на обов`язкове виконання судового рішення. У зв`язку із наведеним позивач звернувся до суду з даним позовом з метою захисту свого порушеного права та зобов`язання відповідача вчинити дії, спрямовані на належне виконання судового рішення. Позивач зазначає, що внаслідок тривалого невиконання судового рішення державними органами йому завдано моральної шкоди. Зокрема, тривале невиконання рішення суду, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, спричинило позивачу постійне почуття розпачу, відчаю та несправедливості, а також стан тривалої невизначеності щодо можливості фактичного отримання присуджених судом коштів.
Ухвалою від 20.03.2026 відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за правилами статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України. 
02.04.2026 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому ДКС України проти задоволення позову заперечує, зазначаючи, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.07.2021 у справі № 160/8048/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести ОСОБА_1 перерахунок його пенсії на підставі довідки Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України №22/6-1187 від 04.03.2021 з 01.12.2019 та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії, починаючи з 01.12.2019. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.08.2025 у справі № 160/8048/21 змінено спосіб виконання рішення суду від 21.07.2021 на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань заборгованості в розмірі 112 092,22 грн та виплатити ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 112 092,22 гривень. ДКС України здійснює виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 №4901-VI (далі – Закон №4901-VI) та Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (далі – Порядок №845). На виконання рішення суду від 21.07.2021 Дніпропетровським окружним адміністративним судом 16.09.2021 видано виконавчий лист, який разом із заявою позивача про виконання судового рішення надійшли 27.10.2025 до ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області. Відповідно до статті 3 Закону №4901-VI, виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду, що має найменування КПКВК 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою» (далі – КПКВК 3504040). Згідно з пунктом 31 Порядку №845 у разі коли за визначеними органом Казначейства кодами класифікації видатків бюджету, за якими здійснюється безспірне списання коштів, відсутні відкриті асигнування (кошти на рахунках) або до кінця бюджетного періоду їх недостатньо для виконання судового рішення, орган Казначейства надсилає боржнику або бюджетній установі, що здійснює централізоване обслуговування боржника, вимогу щодо необхідності вжиття заходів для встановлення таких асигнувань або здійснення інших дій, спрямованих на виконання судового рішення. Боржник або бюджетна установа, що здійснює централізоване обслуговування боржника, зобов`язані протягом одного місяця після надходження зазначеної вимоги надіслати органу Казначейства письмове повідомлення про заходи, вжиті ними з метою виконання судового рішення. На виконання своїх повноважень, ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області звернулось до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом від 28.10.2025 № 04-06-06/14529 «Щодо безспірного списання», в якому повідомило про надходження виконавчого листа у справі №160/8048/21. Листом ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 05.12.2025 №0400-010801-5/226723 повідомлено ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області про те, що ГУ ПФУ в Дніпропетровській області не має відповідного рахунку відкритого в органах Казначейства, тому суми, присуджені за рішеннями судів, підлягають виплаті за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, передбачених у Державному бюджеті на виконання судових рішень. У разі відсутності або недостатності таких асигнувань їх виконання здійснюється органами ДКС України у порядку черговості, визначеному Порядком №845. Зважаючи на вищевикладене, виконавчий лист у справі №160/8048/21 обліковуються на виконанні за бюджетною програмою КПКВК 3504040. Відповідно до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №4901-VI, заборгованість за рахунок коштів бюджетної програми КПКВК 3504040 погашається в наступній черговості: у першу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку з втратою годувальника. Отже, заборгованість ГУ ПФУ в Дніпропетровській області перед позивачем за рішенням суду про стягнення заборгованості з пенсії у розмірі 112 092,22 грн відноситься до першої черги. Станом на 01.04.2026 за бюджетною програмою КПКВК 3504040 перебуває 8496 справ на загальну суму 645 781 530,98 грн, що мають бути виконані в порядку черговості перед виконавчими документами у справі №160/8048/21 щодо стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заборгованості з пенсії у розмірі 112 092,22 гривень. Однак, встановлений Верховною Радою України обсяг коштів є недостатнім та не дозволяє ДКС України вчасно здійснити погашення заборгованості за рахунок КПКВК 3504040 за всіма рішеннями судів, гарантованими державою. Враховуючи вищевикладене, ДКС України дотримувалось Порядку №845 та Закону №4901-VI під час виконання свої повноважень. Відповідач звертає увагу, що ним на виконання положень Порядку № 845 направлено до Мінфіну протягом 10 днів з дня надходження виконавчого листа у справі №160/8048/21 лист щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України. Однак, попри регулярне надсилання ДКС України листів до Мінфіну на виконання пункту 49 Порядку №845, питання щодо передбачення у державному бюджеті достатніх асигнувань для погашення заборгованості за бюджетною програмою КПКВК 3504040 наразі не вирішено.
02.04.2026 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій ОСОБА_1 просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, зазначаючи, що бездіяльність ДКС України щодо невиконання судового рішення порушує його гарантоване Конституцією України право на судовий захист та право на обов`язкове виконання судового рішення. Крім того, така бездіяльність суперечить положенням Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», Бюджетного кодексу України, а також практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої право на справедливий суд охоплює не лише право на ухвалення судового рішення, а й право на його своєчасне та повне виконання.
06.04.2026 до суду від представника третьої особи надійшли пояснення, в яких ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області проти задоволення позову заперечує, зазначаючи, що пунктом 49 Порядку № 845 передбачено, що у разі коли для здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктами 47 і 50 цього Порядку необхідні додаткові кошти понад обсяг відповідних бюджетних призначень, ДКС України подає протягом 10 днів з дня надходження виконавчих документів Мінфіну пропозиції щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України. Так, з урахуванням наведеного, та в межах наданих законодавчо повноважень ДКС України були скеровані пропозиції Міністерству фінансів України про необхідність збільшення бюджетних призначень за КПКВК 3504040 у передбачений бюджетним законодавством спосіб.
07.04.2026 до суду від позивача надійшли заперечення на пояснення третьої особи, в яких ОСОБА_1 підтримує позовні вимоги в повному обсязі з підстав, визначених у позовній заяві та відповіді на відзив.
Також, відповідачем заявлено клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.
З приводу заявленого клопотання, суд зазначає таке.
Відповідно до частин 1-3 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). 
Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. 
Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Частиною 1 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Відповідно до частини 3 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Згідно з частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
З урахуванням викладеного, беручи до уваги відсутність обґрунтованої необхідності у проведенні судового засідання з повідомленням сторін, а також враховуючи характер спірних правовідносин та достатність наявних у справі письмових доказів для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача щодо розгляду справи в судовому засіданні з викликом сторін.
Суд також враховує, що регулярні повітряні тривоги по Дніпропетровській області ускладнюють проведення судових засідань в приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду, внаслідок чого збільшується тривалість розгляду справи.
За таких обставин, з метою забезпечення захисту учасників справи та працівників суду, своєчасного розгляду справи, суд вважає за доцільне здійснювати розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Тому, клопотання представника відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін задоволенню не підлягає.
Виходячи з положень статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд адміністративної справи здійснено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є пенсіонером органів внутрішніх справ та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області як отримувач пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.07.2021 у справі №160/8048/21 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задоволено:
- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку його пенсії на підставі довідки Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України №22/6-1187 від 04.03.2021;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести ОСОБА_1 перерахунок його пенсії на підставі довідки Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України №22/6-1187 від 04.03.2021 з 01.12.2019 та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії, починаючи з 01.12.2019.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.07.2021 у справі №160/8048/21 набрало законної сили 26.08.2021.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.12.2021 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправної бездіяльності, допущеної Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області при виконанні рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.07.2021 у справі №160/8048/21 відмовлено.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.05.2022 клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.07.2021 у справі № 160/8048/21 задоволено; встановлено судовий контроль за виконанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.07.2021 у справі №160/8048/21; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відповідно до статті 382 КАС України у тридцятиденний строк з моменту отримання копії цієї ухвали суду подати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.07.2021 у справі №160/8048/21.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.08.2022 прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №0400-010901-7/79538 від 04.08.2022 про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.07.2021 у справі №160/8048/21; завершено процедуру судового контролю за виконанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду 26.07.2021 у справі №160/8048/21.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17.11.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення; ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.08.2022, прийняту за результатами розгляду звіту про виконання рішення в справі №160/8048/21 залишено без змін.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.12.2022 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.08.2022 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17.11.2022 у справі №160/8048/21.
Ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.08.2022 у справі №160/8048/21 набрала законної сили 17.11.2022.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.02.2023 заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.07.2021 у справі №160/8048/21 повернуто без розгляду.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 07.07.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено; ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.02.2023 у адміністративній справі №160/8048/21 скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2023 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.07.2021 у справі №160/8048/21 відмовлено.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.08.2025 заяву представника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ус Віти Олегівни про зміну способу або порядку виконання судового рішення в адміністративній справі №160/8048/21 задоволено; змінено спосіб виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.07.2021 у справі №160/8048/21 про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести ОСОБА_1 перерахунок його пенсії на підставі довідки Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України №22/6-1187 від 04.03.2021 з 01.12.2019 та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії, починаючи з 01.12.2019 на стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань заборгованість в розмірі 112 092,22 грн. та виплатити ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 112 092,22 грн.
Ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.08.2025 набрала законної сили 28.08.2025.
З матеріалів справи вбачається, що заборгованість у сумі 122 092,22 грн станом на день подання позовної заяви у цій справі позивачу не виплачена.
На відповідне звернення ОСОБА_1 , ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області листом від 28.11.2025 №04-12-12/16457 повідомило, що заборгованість за виконавчим листом Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/8048/21 від 16.09.2021, з урахуванням ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №160/8048/21 від 28.08.2025, про стягнення заборгованості з пенсії у розмірі 112 092,22 гривень з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області підлягає виконанню у першої чергу. Станом на 28.11.2025 сума коштів за судовими рішеннями, що надійшли раніше Вашого виконавчого документа становить 673 576 497,56 гривень. Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» на поточний рік за бюджетною програмою КПКВК 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою» передбачено 100 млн. гривень. Таким чином, після виконання виконавчих документів, які надійшли раніше, Державна казначейська служба України здійснить заходи щодо перерахування коштів на користь ОСОБА_1 .
На відповідне звернення ОСОБА_1 , ДКС України від 05.12.2025 №5-12-12/26928 повідомлено, що Казначейством, у межах зазначених вище асигнувань, станом на теперішній час виконано виконавчих документів на загальну суму понад 97,00 млн гривень, які відносилися до першої черги погашення заборгованості за бюджетною програмою. Сума коштів за судовими рішеннями, які обліковуються раніше виконавчого листа по справі №160/8048/21 станом на даний час становить 669,97 млн гривень. Враховуючи викладене вище, питання щодо перерахування коштів за виконавчим листом у справі №160/8048/21 на користь позивача Казначейство здійснить в порядку черговості та в межах відкритих асигнувань за умови належного фінансування бюджетної програми після виконання судових рішень, що надійшли раніше вищевказаного виконавчого листа. Водночас, відповідно до норм чинного законодавства Казначейство не наділене повноваженнями щодо зміни черговості виконання судових рішень чи збільшення обсягу бюджетних призначень.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невиконання судового рішення та невиплати присуджених грошових коштів, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір по суті позовних вимог суд виходить з такого. 
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону №4901-VI держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким, зокрема, є державний орган.
Згідно з частиною першою статті 3 Закону №4901-VI виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.
Частиною другою, четвертою статті 3 Закону № 4901-VI обумовлено, що стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду. Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.
Перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.
Пунктом 3 розділу «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону №4901-VI встановлено, що заборгованість погашається в такій черговості:
у першу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку з втратою годувальника;
у другу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду, пов`язаними з трудовими правовідносинами;
у третю чергу погашається заборгованість за всіма іншими рішеннями суду.
Бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік.
Відповідно до статті 25 Бюджетного кодексу України Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.
Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення визначений Порядком №845.
Відповідно до пункту 3 Порядку №845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).
Зміст зазначеного пункту кореспондується із положеннями підпункту 1 пункту 9 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, а саме: установлено, що до законодавчого врегулювання безспірного списання коштів бюджету та відшкодування збитків, завданих бюджету:
1) рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України. Зазначені рішення передаються до Казначейства України для виконання.
Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.
Пунктом 35 Порядку №845 визначено, що Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації):
1) шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду;
2) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень;
3) шкоди, заподіяної органом державної влади у сфері нормотворчої діяльності;
4) різниці між сумою коштів, що надійшли до державного бюджету від реалізації конфіскованого або зверненого судом у дохід держави майна, іншого майна, у тому числі валютних цінностей, що переходять у власність держави, та сумою, встановленою у судовому рішенні;
5) шкоди, заподіяної фізичній особі внаслідок кримінального правопорушення.
У разі здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку стягувачі подають документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку, до органу Казначейства за місцезнаходженням органу державної влади, внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності якого заподіяно шкоду (пункт 36 Порядку №845).
Відповідно до пункту 38 Порядку №845 для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок. 
Безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених у державному бюджеті на зазначену мету.
Згідно з пунктом 39 Порядку №845 у разі коли для здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку необхідні додаткові кошти понад обсяг відповідних бюджетних призначень, Казначейство подає протягом одного місяця з дня надходження виконавчих документів Мінфіну пропозиції щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України або виділення коштів з резервного фонду державного бюджету на зазначену мету. 
Казначейство відкладає безспірне списання коштів державного бюджету та поновлює його з дати набрання чинності законом про внесення змін до закону про Державний бюджет України або рішенням про виділення коштів з резервного фонду державного бюджету. 
Казначейство зберігає виконавчі документи до виконання їх у повному обсязі.
Зміст спірних правовідносин у цій справі полягає у невиконанні Державною казначейською службою України рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.07.2021 у справі №160/8048/21 про зобов`язання здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України №22/6-1187 від 04.03.2021 з 01.12.2019, а також виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії, починаючи з 01.12.2019.
Судом встановлено, що вказане судове рішення набрало законної сили 26.08.2021. 
Надалі ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.08.2025 у справі №160/8048/21 було змінено спосіб і порядок виконання судового рішення та постановлено стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань заборгованість у розмірі 112 092,22 грн на користь ОСОБА_1 .
Матеріали справи містять копії запитів ДКС України до Міністерства фінансів України «Про збільшення бюджетних призначень за КПКВК 3504040»:
- №5-05-1-05/23621 від 27.10.2025 з проханням збільшити бюджетні призначення за КПКВК 3504040 у 2025 році на 7 607,74 млн грн у передбачений бюджетним законодавством спосіб;
- №5-05-1-05/24353 від 05.11.2025 з проханням збільшити бюджетні призначення за КПКВК 3504040 у 2025 році на 7 655,11 млн грн у передбачений бюджетним законодавством спосіб;
- №5-05-1-05/25512 від 18.11.2025 з проханням збільшити бюджетні призначення за КПКВК 3504040 у 2025 році на 7 686,67 млн грн у передбачений бюджетним законодавством спосіб;
- №5-05-1-05/26341 від 27.11.2025 з проханням збільшити бюджетні призначення за КПКВК 3504040 у 2025 році на 7 762,25 млн грн у передбачений бюджетним законодавством спосіб;
- №5-05-1-05/27048 від 08.12.2025 з проханням збільшити бюджетні призначення за КПКВК 3504040 у 2025 році на 7 443,67 млн грн у передбачений бюджетним законодавством спосіб;
- №5-05-1-05/28115 від 18.12.2025 з проханням збільшити бюджетні призначення за КПКВК 3504040 у 2025 році на 7 480,42 млн грн у передбачений бюджетним законодавством спосіб;
- №5-05-1-05/29353 від 29.12.2025 з проханням збільшити бюджетні призначення за КПКВК 3504040 у 2025 році на 7 484,65 млн грн у передбачений бюджетним законодавством спосіб;
- №5-05-1-05/3372 від 09.02.2026, №5-05-1-05/2296 від 29.01.2026 з проханням збільшити бюджетні призначення за КПКВК 3504040 у 2026 році на 7 708,76 млн грн у передбачений бюджетним законодавством спосіб;
- №5-05-1-05/618 від 08.01.2026 з проханням збільшити бюджетні призначення за КПКВК 3504040 у 2026 році на 7 546,03 млн грн у передбачений бюджетним законодавством спосіб;
- №5-05-1-05/1394 від 19.01.2026 з проханням збільшити бюджетні призначення за КПКВК 3504040 у 2026 році на 7 647,21 млн грн у передбачений бюджетним законодавством спосіб;
- №5-05-1-05/4580 від 19.02.2026 з проханням збільшити бюджетні призначення за КПКВК 3504040 у 2026 році на 7 858,33 млн грн у передбачений бюджетним законодавством спосіб;
- №5-05-1-05/5693 від 02.03.2026 з проханням збільшити бюджетні призначення за КПКВК 3504040 у 2026 році на 7 905,69 млн грн у передбачений бюджетним законодавством спосіб;
- №5-05-1-05/6777 від 13.03.2026 з проханням збільшити бюджетні призначення за КПКВК 3504040 у 2026 році на 7 962,10 млн грн у передбачений бюджетним законодавством спосіб;
- №5-05-1-05/7968 від 23.03.2026 з проханням збільшити бюджетні призначення за КПКВК 3504040 у 2026 році на 7 989,55 млн грн у передбачений бюджетним законодавством спосіб.
Міністерство фінансів України листом №6110-18-5/34139 від 25.11.2025 «Про збільшення бюджетних призначень на 2025 рік» повідомило заявника, що питання збільшення бюджетних призначень Державній казначейській службі України для відшкодування шкоди і виконання судових рішень може бути розглянуто у разі внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» в установленому бюджетним законодавством порядку та з урахуванням можливостей дохідної частини державного бюджету в умовах воєнного стану.
Також, Міністерство фінансів України листом № 16110-18-5/38610 від 26.12.2025 «Про збільшення бюджетних призначень на 2025 рік» повідомило, що позиція Мінфіну з порушеного питання, висловлена у листі від 25.11.2025 № 16110-18-5/34139, залишається незмінною.
Міністерство фінансів України листом №16110-18-5/2540 від 27.01.2026 «Про збільшення бюджетних призначень на 2026 рік» повідомило, що питання збільшення бюджетних призначень Державній казначейській службі України для відшкодування шкоди і виконання судових рішень може бути розглянуто у разі внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» в установленому бюджетним законодавством порядку та з урахуванням можливостей дохідної частини державного бюджету в умовах воєнного стану.
Також, Міністерство фінансів України листом №16110-18-5/5746 від 26.02.2026 «Про збільшення бюджетних призначень на 2026 рік» повідомило, що позиція Мінфіну з порушеного питання, висловлена у листі від 27.01.2026 №16110-18-5/2540, залишається незмінною.
З матеріалів справи вбачається, що виконавчий документ у справі №160/8048/21 перебуває на виконанні за бюджетною програмою КПКВК 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою».
При цьому, відповідно до витягу з АРМ «Реєстр судових рішень» АС «Є-Казна» WEB, перед виконавчим документом позивача у черзі на виконання перебуває 8496 судових рішень, які підлягають виконанню в порядку черговості.
Отже, заборгованість у розмірі 112 092,22 грн, присуджена до стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 , станом на час розгляду справи не виплачена у зв`язку із виконанням Казначейством судових рішень у порядку черговості їх надходження.
В силу пункту 49 Порядку №845 у разі коли для здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктами 47 і 50 цього Порядку необхідні додаткові кошти понад обсяг відповідних бюджетних призначень, Казначейство подає протягом 10 днів з дня надходження виконавчих документів Мінфіну пропозиції щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України.
Казначейство відкладає безспірне списання коштів державного бюджету та поновлює його з дати набрання чинності законом про внесення змін до закону про Державний бюджет України.
Казначейство зберігає виконавчі документи до виконання їх у повному обсязі.
Суд звертає увагу, що на звернення Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області щодо безспірного списання коштів Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом від 05.12.2025 №0400-010801-5/226723 повідомило про відсутність у нього відповідного рахунку, відкритого в органах Казначейства.
У зазначеному листі також вказано, що суми, присуджені за рішеннями судів, підлягають виплаті за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, передбачених у Державному бюджеті України на виконання судових рішень. У разі відсутності або недостатності таких бюджетних асигнувань виконання відповідних судових рішень здійснюється органами Державної казначейської служби України в порядку черговості, визначеному Порядком №845.
Слід зазначити, що обов`язок держави відшкодувати шкоду, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень виникає з правовідносин, суть яких можна охарактеризувати як деліктні, а вид юридичної відповідальності - цивільно-правовий. У цих правовідносинах боржником є держава, яка реалізує свій обов`язок щодо відшкодування шкоди (на підставі судового рішення через Державну казначейську службу України, тоді як гарантії держави щодо виконання судових рішень і виконавчих документів, боржником за якими є, зокрема, державний орган, а також участь Державної казначейської служби України у цьому процесі мають інше призначення та завдання. В останньому випадку виконання судових рішень щодо стягнення коштів покладено на органи казначейства як на органи, які здійснюють казначейське обслуговування рахунків відповідного державного органу. Боржником в такому випадку є державний орган, який несе зобов`язання перш за все своїм коштом в межах асигнувань з державного бюджету, що і зумовлює участь Державної казначейської служби України у виконанні таких судових рішень.
Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного Суду від 30.04.2020 у справі №804/2076/17.
Отже, правова регламентація правовідносин щодо виконання судових рішень, боржниками за якими є в одному випадку державний орган, в іншому - держава, відрізняється, і застосування окремих нормативних положень з однієї сфери правовідносин до іншої є помилковим.
Суд зазначає, що у справі №160/8048/21 на користь позивача підлягають стягненню кошти з Державного бюджету України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України, тобто, боржником є Державний бюджет України, а не державний орган.
При цьому, положення Порядку №845 не передбачають строку для виконання рішень суду про стягнення відшкодування шкоди з Державного бюджету України.
Як було зазначено, приписами пункту 39 Порядку № 845 передбачено, що у разі коли для здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку необхідні додаткові кошти понад обсяг відповідних бюджетних призначень, Казначейство подає протягом одного місяця з дня надходження виконавчих документів Мінфіну пропозиції щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України або виділення коштів з резервного фонду державного бюджету на зазначену мету.
З матеріалів справи вбачається, що ДКС України, усвідомлюючи наявність проблематики, пов`язаної зі значною тривалістю виконання судових рішень за рахунок коштів бюджетної програми КПКВК 3504040, вживала заходів щодо ініціювання збільшення бюджетних призначень за відповідною програмою.
Зокрема, ДКС України неодноразово зверталося до Міністерства фінансів України з листами щодо необхідності внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України» та передбачення достатнього обсягу бюджетних асигнувань за програмою КПКВК 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою», що дозволило б забезпечити виконання судових рішень у максимально стислі строки, визначені законом.
Такі звернення, зокрема, направлялися листами №5-05-1-05/23621 від 27.10.2025, №5-05-1-05/24353 від 05.11.2025, №5-05-1-05/25512 від 18.11.2025, №5-05-1-05/26341 від 27.11.2025, №5-05-1-05/27048 від 08.12.2025, №5-05-1-05/28115 від 18.12.2025, №5-05-1-05/29353 від 29.12.2025, №5-05-1-05/618 від 08.01.2026, №5-05-1-05/1394 від 19.01.2026, №5-05-1-05/2296 від 29.01.2026, №5-05-1-05/3372 від 09.02.2026, №5-05-1-05/4580 від 19.02.2026, №5-05-1-05/5693 від 02.03.2026, №5-05-1-05/6777 від 13.03.2026 та №5-05-1-05/7968 від 23.03.2026.
Наведене свідчить про те, що ДКС України вживала передбачених законодавством заходів, спрямованих на забезпечення виконання судових рішень, а відтак відсутні підстави для висновку про протиправну бездіяльність відповідача щодо тривалого невиконання виконавчого листа у справі №160/8048/21 про стягнення на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 112 092,22 грн.
Таким чином, ДКС України було дотримано вимоги пункту 39 Порядку № 845, а тому, суд дійшов висновку про відсутність протиправної бездіяльності відповідача щодо виконання судового рішення у справі № 160/8048/21.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 24.10.2024 у справі № 120/4764/21-а.
Таким чином, ДКС України було дотримано вимоги пункту 39 Порядку № 845, а тому, суд дійшов висновку про відсутність протиправної бездіяльності відповідача щодо виконання судового рішення у справі № 160/8048/21.
Позовна вимога про стягнення з ДКС України на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 50 000,00 грн також не підлягає задоволенню, оскільки є похідною від первинної позовної вимоги, в задоволенні якої судом відмовлено.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно із частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Положеннями статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. 
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
У зв`язку з відмовою в позові відсутні підстави для вирішення питання розподілу судових витрат.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 
УХВАЛИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до Державної казначейської служби України (адреса: вул. Бастіонна, 6, м. Київ, 01601; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 37567646), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (адреса: вул. 93-ї Холодноярської Бригади, 1, м. Дніпро, 49000; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 37988155) про визнання протиправною бездіяльності та стягнення моральної шкоди – відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар