Справа №672/349/26 
Провадження №2/672/405/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2026 року        м. Городок

Городоцький районний суд Хмельницької області у складі 
головуючого - судді Пономаренко Л.Е.,
з участю секретаря судового засідання Моцної М.О.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городка Хмельницької області цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
ТОВ «ФК «Позика» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши, що відповідно до укладеного договору про надання фінансового кредиту №45423504 від 02.06.2021 відповідач отримав визначену суму коштів. Однак всупереч підписаній угоді, відповідач не виконав умови договору, не сплатив відсотки за користування коштами, своєчасно не здійснив повне погашення коштів за договором, що стало причиною виникнення простроченої заборгованості. Заборгованість відповідача за договором становить 11020 грн., яку представник позивача просить стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 5500,00 грн.
Ухвалою суду від 25.03.2026 було прийнято до розгляду дану цивільну справу, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши та вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.
Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.
Судом встановлено, що 02.06.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «Ірбіс» був укладений договір про надання фінансового кредиту №45423504, за умовами якого ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 5800 грн. строком на 30 днів з кінцевим строком повернення 02.07.2021 та сплатою 3% в день.
Відповідно до умов п.4.1 кредитного договору, видача (надання) Товариством Кредиту Клієнту за цим Договором проводиться протягом трьох операційних банківських дні з моменту укладення цього Договору шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Клієнта, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки, реквізити якої зазначені Клієнтом у Особистому кабінеті, та, яка визначена Клієнтом у якості Основної платіжної картки. 
Умовами п.4.4 кредитного договору передбачено, що сума виданого (наданого) Кредиту, нараховані проценти та штрафні санкції за користування Кредитом є заборгованістю Клієнта за цим Договором.
ТОВ «Фінансова компанія «Ірбіс» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, відповідно до умов договору, що підтверджується довідкою ТОВ «УПР» про зарахування коштів на банківську картку № НОМЕР_1 в сумі 5800 грн, дата платежу – 02.06.2021.
01.09.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Ірбіс» та ТОВ «Фінансова компанія «Позика» укладено договір факторингу №01092025/01, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Ірбіс» зобов`язується відступити ТОВ «Фінансова компанія «Позика» права вимоги, зазначені в Реєстрі прав вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Позика» зобов`язується їх прийняти та сплатити ТОВ «Фінансова компанія «Ірбіс» суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим договором.
Із змісту п.4.1 договору вбачається, що Право вимоги переходить від ТОВ «Фінансова компанія «Ірбіс» до ТОВ «Фінансова компанія «Позика» з моменту підписання ними відповідного Реєстру Прав вимог у формі, наведеної в Додатку 1 до цього договору.
Відповідно до витягу з Додатку №1 до договору факторингу №0092025/1 від 01.09.2025, ТОВ «Фінансова компанія «Позика» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 11020 грн.
Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором №45423504 від 02.06.2021, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором не погашена, залишок заборгованості складає 11020 грн. 00 коп., що складається з 5800 грн – заборгованість за тілом кредиту; 5220 грн – сума заборгованості за відсотками.
Ст.202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ст. 207 ЦК України).
Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6статті 11 вказаного Закону).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12статті 11 Закону України "Про електронну комерцію".
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Наданими позивачем доказами підтверджено, що між ТОВ «Фінансова компанія «Ірбіс» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором – 214627, відповідно до ч.ч.6, 8 ст.11, ст.12 Закону України Про електронну комерцію.
У постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року по справі № 127/33824/19 зроблено правовий висновок, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт Товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений; сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу.
Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитних договорів, які оформлені сторонами в електронній формі.
Відповідно до вимог ч.1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.516 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Матеріалами справи підтверджено, відступлення первісним кредитором товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» право грошової вимоги до відповідача щодо грошових та інших зобов`язань за вищевказаним кредитним договором.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Щодо судових витрат.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 2662,40 грн., та 5500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Судом встановлено, що 01.07.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Позика» та ФОП ОСОБА_2 укладено договір про надання правової допомоги №39493634/01 від 02.01.2026 та додаткову угоду №45423504 від 16.02.2026. Згідно детального опису робіт (наданих послуг), виконаних Лівак І.М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ФК «Позика» щодо стягнення кредитної заборгованості, сума наданих послуг складає 5500 гривень.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Така правова позиція узгоджується із постановою Верховного Суду від 13 січня 2021 по справі № 596/2305/18.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати, а саме 2662,40 грн. сплаченого судового збору та витрати на правову допомогу в розмірі 5500 грн..
Керуючись ст.ст. 76-80, 89, 141, 263-265, 354 ЦПК України,
ухвалив:
Позовні вимоги задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Позика» (ЄДРПОУ 39493634) заборгованість за Договором №45423504 від 02.06.2021 в сумі 11020 (одинадцять тисяч двадцять) грн 00 коп., з яких: 5800,00 грн – сума заборгованості за тілом кредиту; 5220 грн – сума заборгованості за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Позика» (ЄДРПОУ 39493634) судовий збір в сумі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп. та витрати на правничу допомогу в сумі 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) грн 00 коп..
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Хмельницького апеляційного суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. 
Відомості про учасників справи:
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Позика», ЄДРПОУ - 39493634, місцезнаходження: 07406, вул.Симона Петлюри, буд.21/1, м.Бровари, Київська область.
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя       Л.Е.Пономаренко