Коростишівський районний суд Житомирської області 

Справа № 935/3028/25
Провадження № 2/935/484/26
РІШЕННЯ
Іменем України
17 червня 2026 року       м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Щербаченко І.В., за участю секретаря судового засідання – Кумечко С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Коростишівської міської ради про визнання права власності на об`єкт самочинного будівництва,
УСТАНОВИВ:
Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, зазначивши, що на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 12.03.2024 року, виданих приватним нотаріусом Серьожкіною О.С. у спадковій справі № 18/2018, кожному з позивачів належить по 1/3 частці житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, а також по 1/3 частці присадибної земельної ділянки к.н. 1822510100:01:017:0040, які розташовані по АДРЕСА_1 та які належали їхньому батьку. В 2009 році всі разом своїми силами та за власні кошти збудували для господарських потреб сарай біля батьківського будинку на належній йому земельній ділянці. На час будівництва сараю земельна ділянка, на якій він був збудований, належала батьку на праві приватної власності. Проте, оскільки батько як власник домоволодіння не оформлював дозвільні документи на будівництво його сараю, він виявився самовільною забудовою, тому оформити на нього спадкові права позивачі не могли. Звернувшись до Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Коростишівської міської ради з метою прийняття сарая в експлуатацію, на що отримали відмову оскільки даний об`єкт вважається самочинно збудованим. Отже визнання права власності на самочинне збудоване можливе після звернення до суду. 
У судове засідання позивачі не з`явились про розгляд справи повідомлені належним чином. На адресу суду від представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 – адвоката Ленського І.О. подано заяву в якій зазначив, що позов підтримує та просить його задовольнити, розгляд справи проводити без їх участі.
Представник відповідача будучи належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи міститься заява в якій прохав розглядати справу у відсутність представника відповідача, щодо прийнятого рішення покладаються на розсуд суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, встановив наступне.
Законність та обґрунтованість позовних вимог підтверджується дослідженими наступними доказами:
Земельна ділянка, з кадастровим номером 1822510100:01:017:0040 та Житловий будинок, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0646 га, належить в 1/3 частці ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , що підтверджується матеріалами справи, а саме копією свідоцтва про право на спадщину за законом 12 березня 2024 року, зареєстрованого в реєстрі за № 10,11, 12, 13, 14,15. 
18 березня 2024 року виготовлено технічний паспорт на житловий будинок садибного типу, що за адресою АДРЕСА_1 .
Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження господарської будівлі – сарай «літ.Д» за адресою: АДРЕСА_1 , зазначено, що вимоги державних норм – відповідає. Встановлено відповідність надійної і безпечної експлуатації.
Реєстрація декларації про готовність до експлуатації об`єкта за амністії, за реєстраційним номером ЖТ161240403768 було повернуто з причиною відмови, що якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем, чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві, як забудовнику права і обов`язки. Право спадкоємця, щодо самочинного збудованого майна визнаються судом.
В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
У відповідності з ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст.16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права.
Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно ч.1,2 ст.331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.
Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Статтею 186 ЦК України передбачено, що річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов`язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 100 Житлового Кодексу України виконання наймачем робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребують отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується.
Згідно ч.3 ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.
Крім того, згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 
Приймаючи до уваги вищенаведене, оцінивши всі докази в сукупності та надавши їм правову оцінку, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивачів щодо визнання права власності є законними та обґрунтованими, не суперечать закону та не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, і тому підлягають до задоволення в повному обсязі. 
Керуючись ст.ст.12,13,76-81,258,259,264,265,268 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ :
Позовні вимоги задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , право власності на 1/3 частин об`єкта самочинного будівництва сарай «літ.Д», площею 16,9 м. кв., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 
Визнати за ОСОБА_2 , право власності на 1/3 частин об`єкта самочинного будівництва сарай «літ.Д», площею 16,9 м. кв., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 
Визнати за ОСОБА_3 , право власності на 1/3 частин об`єкта самочинного будівництва сарай «літ.Д», площею 16,9 м. кв., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .
ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання, АДРЕСА_1 .
ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання, АДРЕСА_3 .
Відповідач: Коростишівська територіальна громада в особі Коростишівської міської ради, код ЄРДПОУ 04053660, місцезнаходження: Житомирська область, м. Коростишів, вул. Дарбіняна, 11.
Повний текст рішення складено 25.06.2026

Суддя І.В. Щербаченко