Справа №461/3190/26
Провадження №3/461/1305/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 травня 2026 року суддя Галицького районного суду м. Львова Зубачик Н.Б., при секретарі судових засідань Чубей К.А., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Білецької І.М., представника Львівської митниці Лубоцького Б.І. (в режимі відеоконференції), розглянувши матеріали, які надійшли з Львівської митниці про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 від 10.11.2013, виданий органом 0711
за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України - 
в с т а н о в и в :
28.01.2026 о 17.16 год. ОСОБА_1 поверталась з приватної поїздки, як пасажир транспортного засобу марки «Nissan», модель «Interstar», реєстраційний номер НОМЕР_2 , через пункт пропуску «Угринів-Долгобичув» митного поста «Угринів» Львівської митниці в напрямку в?їзд в Україну, обравши для слідування смугу прощеного митного контролю позначену символами «зелений коридор». 
Під час усного декларування заявила, що перевозить разом з пасажирами взуття в асортименті, що згідно статті 374 Митного кодексу України не перевищує неоподатковану норму переміщення через митний кордон України.
В ході проведення візуального огляду вказаного транспортного засобу виникла підозра, що в ньому наявні предмети або товари, які обмежені або заборонені до ввезення громадянами на митну територію України, або в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України. Автомобіль було переведено зі смуги спрощеного митного контролю в місце поглибленого догляду транспортних засобів та товарів, де під час проведення огляду вказаного транспортного в багажному відділенні автомобіля без ознак приховування було виявлено 434 пари нового взуття, без ознак використання у фабричних упаковках, різних артикулів, фасонів та розмірів.
ОСОБА_1 частину товару визнала своєю власністю та надала до митного контролю, як підставу для переміщення та підтвердження вартості товару документ типу TAX FREE FOR TOURISTS №25PL00TF000869161 від 27.01.2026.
Відповідно до поданого документу типу TAX FREE FOR TOURISTS №25PL00TF000869161 від 27.01.2026, з території Республіки Польща експортується товар: жіночі кросівки, у кількості 62 пари, відправником товару зазначено компанію "EXIM Vadym Nykytiuk" (PL, Strupin Maly 27a, 22-100 NIP: 5632452609), одержувачем ОСОБА_2 .
Крім ОСОБА_2 у транспортному засобі переміщувались громадяни: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , якими також як підстава для переміщення та підтвердження вартості товарів, до митного контролю подані документи типу TAX FREE FOR TOURISTS. 
При цьому, ряд поданих документів містили номера, які повторюються, що у свою чергу дало підстави вважати, що поданий ОСОБА_2 як підстава для переміщення та підтвердження вартості товару документ типу TAX FREE FOR TOURISTS №25PLO0TF000869161 від 27.01.2026 одержаний незаконним шляхом, або такий, що містить неправдиві відомості. 
В ході проведення митного контролю встановлено, що згідно відкритої інформації мережі Інтернет, що міститься на сайті Податкової адміністрації Республіки Польща (Krajowa Administracja Skarbowa, сторінка granica.gov.pl), факт оформлення та реєстрації документу типу TAX FREE FOR TOURISTS №25PL00TF000869161 від 27.01.2026 не виявлено. Вказаний факт свідчить про відсутність такого документу в податкових базах даних Республіки Польща, а також сам факт його оформлення, що свідчить про неправдивість зазначених у поданому документі відомостей щодо відправника товару, одержувача та його вартості. Крім того, будь які рахунки-фактури, фіскальні чеки, тощо, які б свідчили про придбання виявлено товару і які були б підставою для оформлення поданого до митного контролю документу типу ТАХ FREE FOR TOURISTS у Республіці Польща, до митного контролю в Україні не подавались.
Таким чином, ОСОБА_1 подала митному органу як підставу для переміщення через митний кордон України товару (кросівки нові, без ознак використання, в упаковці виробника: артикул А 012, ТМ не визначена, країна походження КНР, у кольорі «black» 42 пари та у кольорі «beige» 20 пар, разом 62 пари) документ типу TAX FREE FOR TOURISTS №25PL00TF000869161 від 27.01.2026, що містить неправдиві відомості щодо відправника і одержувача товару та його вартості.
Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого частиною 1 статті 483 Митного кодексу України.
ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечила свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Білецька І.М. в судовому засіданні просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України. Крім того, представник подала письмові заперечення, у яких зазначила, що документ ОСОБА_9 не є митною декларацією, дозвільним документом, сертифікатом походження, товаросупровідним документом, який визначає право на переміщення товару через митний кордон України, або документом, без якого ввезення товару є неможливим. Отже, навіть якщо митний орган має сумніви щодо статусу документа Таx Free, це не означає, що товар переміщувався з приховуванням від митного контролю. Також представник зазначила, що відповідно до польського регулювання процедури ОСОБА_9 , саме продавець, який бере участь у системі ОСОБА_9 , повинен бути зареєстрованим у PUESC, оформлювати документи ОСОБА_9 та забезпечувати покупця інформацією про правила повернення податку. У ОСОБА_1 наявний договір купівлі-продажу взуття від 27.01.2026, укладений між продавцем ОСОБА_10 та покупцем ОСОБА_2 . З договору вбачається, що предметом купівлі-продажу було різне взуття у кількості 62 пари, а ціна становила 1898,87 PLN. Митниця не довела, що саме ці відомості є неправдивими, а отже відсутній ключовий елемент складу правопорушення – подання документа з неправдивими відомостями щодо істотних характеристик товару. Відтак вважає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 вчинила дії, передбачені ч. 1 ст. 483 МК України.
Представник Львівської митниці Лубоцький Б.І. вважав вину ОСОБА_1 доведеною повністю, оскільки в її діях наявний склад порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 483 МК України, просив визнати її винною та визначити міру стягнення. 
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її представника, думку представника Львівської митниці, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку.
Згідно зі ст. 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 489 МК України та ст. 280 КУпАП посадова особа (суддя) при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною першою ст. 198 МК України передбачено, що органу доходів і зборів в пункті пропуску через державний кордон України згідно із статтею 335 цього Кодексу подаються документи, що містять відомості про товари, достатні для їх ідентифікації та необхідні для прийняття рішення про пропуск їх через митний кордон України.
Згідно з ч. 1 ст. 483 МК України відповідальність настає переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
Відповідно до ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Частинами 6 та 8 статті 264 Митного кодексу України визначено, що митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за явленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою митного органу, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо). З моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: даними, що містяться в протоколі про порушення митних правил №0152/UA209000/2026 від 05.02.2026; доповідною запискою; письмовими поясненнями ОСОБА_1 ; копією контрольного талону; копією документу TAX FREE FOR TOURISTS №25PL00TF000869161 від 27.01.2026 з перекладом; актом проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 28.01.2026; описом предметів у справі про ПМП №0152/UA209000/2026; висновком СЛЕД Держмитслужби №1420003400-0157 від 18.02.2026; службовою запискою.
Вищенаведені докази є належними та допустимими, вони засвідчують факт переміщення товару через митний кордон, порядок проходження митних процедур, вказують на обставини виявлення факту переміщення відповідних товарів через митний кордон України з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника і одержувача товару та його вартості.
Наведені докази також узгоджуються з обставинами справи наведеними у протоколі про порушення митних правил.
Суд не приймає до уваги покликання представника на те, що у ОСОБА_1 наявний договір купівлі-продажу взуття від 27.01.2026, який підтверджує кількість товару та його вартість, оскільки такий не подавався останньою під час проходження митного контролю. Більше того, будь які інші рахунки-фактури, фіскальні чеки, тощо, які б свідчили про придбання виявлено товару і які були б підставою для оформлення поданого до митного контролю документу типу ТАХ FREE FOR TOURISTS, до митного контролю також не подавалися.
Таким чином, вищеописані надані суду та досліджені в процесі судового розгляду докази у своїй сукупності свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки остання намагалася перемістити через митний кордон України товари з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо продавця, покупця та вартості товару.
Санкція ч. 1 ст. 483 МК України передбачає накладення штрафу в розмірі від 50 до 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, або з конфіскацією товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю.
Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, суд бере до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Враховуючи особу порушника, яка є інвалідом 3 групи, позитивно характеризується за місцем проживання, ступінь її вини, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, враховуючи те, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил притягується вперше, суд вважає за необхідне застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товарів, що були безпосередніми предметами порушення митних правил, без конфіскації даних товарів.
Суд вважає, що таке стягнення забезпечить дотримання справедливого балансу між вимогами публічних інтересів та захистом права власності особи, узгоджується з принципом верховенства права, буде пропорційним стягненням по відношенню до вчиненого.
При визначенні вартості товару, суд приймає до уваги висновок СЛЕД Держмитслужби №1420003400-0157 від 18.02.2026, відповідно до якого загальна ринкова вартість товару в справі про порушення митних правил №0152/209000/2026, станом на 28.01.2026, становить 68243,40 гривень.
Відтак, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товару, що був безпосереднім предметом порушення митних правил, що становить 34121,70 грн.
Частиною 1 статті 519 Митного кодексу України передбачено, що витрати у справі про порушення митних правил складаються з видатків на інвентаризацію, зберігання, перевезення (пересилання) товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, а також з інших понесених митними органами витрат на провадження або розгляд справи.
Згідно ч. 1 статті 520 Митного кодексу України, витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення. 
Враховуючи те, що ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, з неї підлягають стягненню витрати, понесені митним органом за зберігання товарів, які стали предметом порушення митних правил.
Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 665,60 грн.
Керуючись ст.ст. 483, 519, 524, 526, 527, 528 МК України, ст.ст. 40-1, 283 КУпАП, суд –
п о с т а н о в и в :
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товару, що становить 34121 (тридцять чотири тисячі сто двадцять одну) грн. 70 коп., без конфіскації даних товарів.
Стягнути з ОСОБА_1 витрати за зберігання на складі митниці товарів, які є предметом порушення митних правил у розмірі 2134 (дві тисячі сто тридцять чотири) грн. 22 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. судового збору.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.
У відповідності до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф правопорушником повинен бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя Зубачик Н.Б.