ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3696/26 Справа № 174/236/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Данилюк Т. М. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.
суддів Никифоряка Л.П., Красвітної Т.П.
за участю секретаря Гречишникової О.В. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, Управління архітектури, капітального будівництва та житлово-комунального господарства Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, третя особа – Комунальне підприємство «Управляюча компанія «Жилкомсервіс» Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
- за апеляційною скаргою Вільногірської міської ради Дніпропетровської області,
на рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2025 року, -
В С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
19.02.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області з позовом до Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, УАКБ та ЖКГ Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Комунальне підприємство «Управляюча компанія «Жилкомсервіс» Вільногірської міської ради Дніпропетровської області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
З урахуванням збільшення розміру позовних вимог просить стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у загальному розмірі 118 465,93 грн, а також моральну шкоду у розмірі 20 000 грн, а всього 138 465,93 грн та судові витрати. 

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ 
Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2025 року позов ОСОБА_1 до Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, Управління архітектури, капітального будівництва та житлово-комунального господарства Вільногірської міської ради Дніпропетровської області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Комунальне підприємство «Управляюча компанія «Жилкомсервіс» Вільногірської міської ради Дніпропетровської області задоволено частково.
Стягнуто з Вільногірської міської ради Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 118 465,93 грн та моральну шкоду у розмірі 5 000 грн, а всього 123 465,93 грн.
Стягнуто з Вільногірської міської ради Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 витрати за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи у розмірі 16 963,20 грн та 1 234,66 грн судових витрат у виді сплаченого судового збору.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
09.01.2026 року від Вільногірської міської ради Дніпропетровської області надійшла апеляційна скарга, в якій ставиться вимога про скасування рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2025 рокута ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що визначивши факт, що дерево, яке пошкодило автомобіль позивача знаходилося в межах прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 послуги з утримання/управління якого надає 3-особа КП «УК «Жилкомсервіс», відповідальним за завдані пошкодженням автомобіля збитки внаслідок падіння дерева є саме вказане підприємство.
Проте суд першої інстанції безпідставно не визнав даного факту не застосував належні норми матеріального права та помилково зробив висновки, що підприємство-управитель (3-особа) не повинно перевіряти стан зелених насаджень на прибудинковій території.
Також, зазначає, що заявлений позивачем розмір шкоди та задоволений судом першої інстанції розмір відшкодування в рамках даної справи та дійсних обставин які відбулися, не узгоджується з принципами розумності та справедливості.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Від представника  ОСОБА_1 – адвоката Точиліна М.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що в даному випадку дерево, яке впало на автомобіль, який перебуває у власності позивача, було розташовано на землі комунальної власності та не перебуває на балансі жодного підприємства чи установи, що підтверджується листом від 18.07.2024 року №2024/1475. Отже, обов`язок по відшкодуванню шкоди в даному випадку покладається на Вільногірську міську раду Дніпропетровської області.

СУДОВІ ВИКЛИКИ
Сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (том 2, а.с.204-205).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення сторін, які з`явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , позивачу належить транспортний засіб марки Daewoo, моделі Nexia, р.н. НОМЕР_2 (т.1 а.с.11).
На адвокатський запит адвоката Точиліна М.В., ВП №4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надало копію рапорту старшого-інспектора чергового Андруського К.В. за фактом повідомлення на службу 102 заяви про падіння дерева на авто марки Daewoo, моделі Nexia за адресою буд. 32 по вул. Молодіжна в м. Вільногірськ, Кам?янського району 22.06.2024 та копію протоколу огляду від 22.06.2024 (т.1 а.с.12-15).
На адвокатський запит адвоката Точиліна М.В., УАКБта ЖКГ Вільногірської міської ради Дніпропетровської області надало відповідь від 18.07.2024, що прибудинкова територія поблизу будинків АДРЕСА_1 належить до комунальної форми власності, тобто належить Вільногірській міській територіальній громаді, інвентаризація зелених насаджень поблизу будинків за даною адресою не проводилась, а отже на балансі у комунальних закладах міста не обліковуються (т.1 а.с.16, 17), також надали копію рішення Вільногірської міської ради Дніпропетровської області від 20.12.2018 № 1368-59/VII Про затвердження Правил благоустрою м.Вільногірська (т.1 а.с.18) та копію цих правил, що є додатком до даного рішення (т.1 а.с.19), копію Положення про УККБ та ЖКГ Вільногірської міської ради Дніпропетровської області (т.1 а.с.23-25).
Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи № 3505 від 02.10.2024 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Daewoo Nexia» р.н. НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок пригоди, визначається ринковою вартістю КТЗ станом на момент пошкодження 26.06.2024, становить 92 285,72 грн, що визначено в калькуляції (т.1 а.с.26-30, 32 зворот-34)
Згідно копії рішення виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області від 07.05.2019 № 1481017-19, КП «УК «Жилкомсервіс» Вільногірської міської ради Дніпропетровської області призначено управителем багатоквартирними будинками (т.1 а.с.143-145).
З копії договору № 195 від 10.05.2019 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, укладеного між КП «УК «Жилкомсервіс» Вільногірської міської ради Дніпропетровської області (управитель) та УАКБ та ЖКГ Вільногірської міської ради Дніпропетровської області (уповноважена особа) слідує, що управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.146-149).
Так судом, встановлено ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки Daewoo, моделі Nexia, р.н. НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 .
За фактом падіння дерева на належний йому автомобіль та завдання в зв`язку з цим транспортному засобу механічних пошкоджень, позивач звертався до ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області з заявою та надав відповідні пояснення.
Розмір заподіяної шкоди підтверджуються висновком експерта № 1395-25 від 22.07.2025 за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи, згідно якого ринкова вартість автомобіля «Daewoo Nexia» р.н. НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок падіння дерева, за цінами, що діяли на час пошкодження складала 118 465,93 грн, вартість відновлювального ремонту складала 164 080,99 грн, утилізаційна вартість автомобіля, за цінами, що діяли на час пошкодження складала 57 037,62 грн, розмір збитку завданого власнику автомобіля складав 118 465,93 грн (а.с.2 а.с.2-66).
В зв`язку з цим, суд вважає, що позивачем доведено належними та допустимим доказами факт заподіяння йому матеріальної шкоди, внаслідок пошкодження належного йому на праві власності транспортного засобу через падіння дерева.
Вирішуючи питання, щодо осіб, які мають нести відповідальність за заподіяну позивачу шкоду, суд враховує наступне.
Твердження представників відповідачів про те, що відповідальність за утримання зелених насаджень лежить на КП «УК «Жилкомсервіс» Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, спростовується наявними в матеріалах справи доказах, а саме так як вбачається з договору № 195 від 10.05.2019 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, укладеного між КП «УК «Жилкомсервіс» Вільногірської міської ради Дніпропетровської області (управитель) та УАКБ та ЖКГ Вільногірської міської ради Дніпропетровської області (уповноважена особа), управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та визначено перелік послуг з управління, серед яких послуга з утримання зелених насаджень не передбачена.
Аналізуючи нормативну базу щодо регулювання діяльності КП «УК «Жилкомсервіс» Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, а саме ЖК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 тощо, слід зазначити, що до обов`язку підприємств по наданню послуг з утримання будинків не входить обов`язок перевірки стану зелених насаджень.
Оскільки з наявних матеріалів справи вбачається, що дерево, яке впало на належний позивачу автомобіль, було розташовано на землі комунальної власності, тобто його власником є територіальна громада міста, відсутність даних що останнє у відповідності до вимог ч.5 ст.28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» перебувало на балансовому обліку, в той час як організація роботи з цього питання проводиться органами місцевого самоврядування, суд приходить до висновку, що обов`язок по відшкодуванню заподіяної позивачу шкоди слід покласти саме на Вільногірську міську раду Дніпропетровської області до відання виконавчого органу якої в силу пп.7 п.«а» ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» належать організація благоустрою населених пунктів; здійснення контролю за станом благоустрою виробничих територій; організація озеленення та яким не було належним чином забезпечено організацію роботу з питань благоустрою, а саме щодо обліку зелених насаджень, здійснення їх інвентаризації, проведення періодичних оглядів.
Крім того, з відповіді УАКБ та ЖКГ Вільногірської міської ради Дніпропетровської області від 18.07.2024, вбачається, що прибудинкова територія поблизу будинків АДРЕСА_1 належить до комунальної форми власності, тобто належить Вільногірській міській територіальній громаді, інвентаризація зелених насаджень поблизу будинків за даною адресою не проводилась, а отже на балансі у комунальних закладах міста не обліковуються (т.1 а.с.16,17).
В зв`язку з цим, саме з Вільногірської міської ради Дніпропетровської області на користь позивача слід стягнути заподіяну матеріальну шкоду в сумі 118 465,93 грн.
З приводу вимог позивача про стягнення моральної шкоди суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Встановлені у справі фактичні обставини справи та аналіз наведених правових норм, які регулюють правовідносини, що виникли між сторонами з приводу підстав та порядку моральної відшкодування шкоди, дають суду підстави дійти висновку, що протиправними діями відповідача – Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, позивачу заподіяно моральні страждання, які знаходяться в причинному зв`язку з настанням моральної шкоди, за які відповідач повинен нести відповідальність по їх відшкодуванню, оскільки сам факт падіння дерева призвів до пошкодження автомобіля позивача, тобто його власності і не підлягає відновленню.
Судом встановлено, що в наслідок події яка відбулася, позивач по справі відчув негативні емоції, моральні переживання та дискомфорт, оскільки позбувся свого майна та вимушений витрачати особистий час для вирішення питань, пов`язаних із захистом своїх прав, що порушило його звичний спосіб життя.
Однак позивачем не доведено розмір спричиненої йому моральної шкоди, а саме у розмірі 20 000,00 грн, а тому з урахуванням обставин пригоди та її наслідків, суд вважає, що вимоги позивача в частині відшкодування йому моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в розмірі 5 000,00 грн, що, на думку суду, є співрозмірним понесеними ним стражданнями.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позову.

З таким висновком погоджується й колегія суддів апеляційного суду.

Частиною 1 ст.22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Пунктом 1 ч.2 ст.22 ЦК України передбачено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до п.7 ч.1 ст.17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою.
Відповідно до ч.1-3 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Доводи апеляційної скарги щодо відшкодування матеріальної шкоди спростовуються тим, що дерево, яке впало на автомобіль, який перебуває у власності позивача, було розташовано на землі комунальної власності та не перебуває на балансі жодного підприємства чи установи, а тому обов`язок по відшкодуванню заподіяної позивачу шкоди слід покласти саме на Вільногірську міську раду Дніпропетровської області.
Розмір відшкодування матеріальної шкоди підтверджується висновком експерта № 1395-25 від 22.07.2025 року за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи, який є належним та допустимим доказом на підтвердження розміру шкоди, заподіяної в результаті пошкодження автомобіля позивача.
Щодо відшкодування моральної шкоди.

Виходячи із наведених вище обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачу заподіяно моральну шкоду і він має право на її відшкодування.
Крім того, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.
Виходячи з цих обставин, а також із засад розумності, виваженості та справедливості, беручи до уваги факт негативних наслідків, які були спричинені позивачу, суд першої інстанції обґрунтовано визначив розмір компенсації моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, на рівні 5 000 грн.
При таких обставинах, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНИХ СКАРГ
Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.
Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.
Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Вільногірської міської ради Дніпропетровської області залишити без задоволення.
РішенняВільногірського міського суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2025 рокузалишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.
Повне судове рішення виготовлено 02.06.2026 року.

Судді: