Справа № 237/3613/21
1-кп/214/744/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2026 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі :
головуючого судді – ОСОБА_1 
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 
за участю сторін: прокурора ОСОБА_3 
обвинуваченого ОСОБА_4 (дистанційно)
законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 (дистанційно)
захисника ОСОБА_6 (дистанційно)
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №12021052690000294 від 24.07.2021 відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Курахове Мар`їнського району Донецької області, громадянину України, з середньою освітою, раніше не судимого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України .
В С Т А Н О В И В :
На розгляд суду за зміненою територіальністю надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за ст. 185 ч.3, 289 ч.2 КК України .
25.05.2026 судом за клопотанням прокурора закрито кримінальне провадження в частині обвинувачення за ст. 185 ч.3 КК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлюється кримінальна відповідальність..
25.05.2026 року прокурором було змінено обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 звинувачено за ст. 289 ч.2 КК України в частині кваліфікації дій обвинуваченого.
У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про затвердження Угоди про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Згідно зміненого обвинувального акту та Угоди про визнання винуватості, 23.07.2021 близько 20 год. 40 хв. неповнолітній ОСОБА_4 діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб разом особа 1 та особа 2, стосовно яких виделено окреме кримінальне провадження у зв`язку з розшуком обвинувачених, маючи єдиний протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, прийшли до відкритої ділянки місцевості, яка розташована біля будинку № 34А по пр. Запорізькому в м. Курахове, Покровського району, Донецької області, де підійшли до автомобілю ВАЗ 21063 ЗНГ бежевого кольору, державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 . Далі особа 1 та особа 2. і ОСОБА_4 – шляхом відкриття відповідних дверей, проникли у середину цього автомобіля: особа 1. сів на місце водія, особа 2. – сів на пасажирське місце спереду, ОСОБА_4 – на заднє пасажирське місце. Далі особа2 використовуючи ключі запалювання автомобіля, які знаходилися в замку запалювання, завів двигун автомобіля і спробував поїхати назад для виконання маневру «розворот», однак з перемиканнями передач не впорався, і заглушив мотор. В подальшому особа 2. залишився за кермом і керував автомобілем, а ОСОБА_4 разом з особа1 вийшли з автомобіля, підійшли до його передньої частини і власноруч почали штовхати автомобіль. Таким чином за зазначених маніпуляцій було виконано необхідний маневр.
Далі, переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, особа 1 і ОСОБА_4 сіли на раніше займані місця в автомобілі: ОСОБА_8 – на пасажирське місце спереду, ОСОБА_4 – на заднє пасажирське місце, а особа 2., знаходячись на водійському місці, використовуючи ключі запалювання автомобіля, які знаходилися в замку запалювання, завів двигун і проїхав на вищезазначеному автомобілі до автомобільної дороги, розташованої по пр. Запорізькому в м. Курахове, подолавши близько 10 метрів, тим самим незаконно заволоділи транспортним засобом, вартістю 15972,29 грн., однак через те, що до автомобіля підбіг ОСОБА_7 , особа 1 та особа 2. і ОСОБА_4 покинули автомобіль та місце вчинення злочину.
Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб, яке кваліфіковано за ч.2 ст. 289 КК України. 
11 травня 2026 року між прокурором Покровської окружної прокуратури ОСОБА_9 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та ОСОБА_4 і його захисником ОСОБА_6 , законним представником ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. ст.468, 469 та 472 КПК укладено угоду про визнання винуватості. Згідно вказаної угоди, сторони угоди узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення: за ч. 2 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 69 КК УКраїни у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що станосить 8500 грн. В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, ст.473 КПК України.
Відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода про визнання винуватості.
Відповідно до ст. 12 КК України, зазначений злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України, належить до тяжких злочинів. 
В угоді обвинувачений дав згоду на призначення йому вказаного покарання. Угодою обвинуваченому під розписку роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання, передбачені КПК України. Додатково, такі права та наслідки роз`яснені судом в судовому засіданні.
В судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав себе винним у вчиненні даного кримінального правопорушення, повідомив про послідовність своєї позиції у визнанні своєї вини починаючи з досудового розслідування, добровільність укладення угоди про визнання винуватості, розуміння характеру обвинувачення та наслідків укладення і затвердження угоди, можливість реального виконання вироку суду.
Обставин, які обтяжують покарання згідно із ст. 67 КК України, не встановлено. Пом`якшуючою обставиною, згідно із ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, неповнолітній вік.
Прокурор, обвинувачений, його законний представник та захисник вважають наявними підстави для затвердження угоди про визнання винуватості.
Потерпілий надав письмову згоду на укладання Угоди про визнання винуватості.
Прокурор ствердив про відповідність цієї угоди інтересам держави та суспільства, та наявність обставин для застосування ст. 69 КК України при призначені покарання.
При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам закону суд враховує, що погоджені сторонами вид та міра покарання відповідають санкції ч. 2 ст.289 КК України; враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікаря нарколога чи психіатра, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, також суд враховує, що на час вчинення правопорушення обвинувачений мав вік 15 років, з того часу, негативних проявів поведінки немав, наразі працює. Також суд враховує, що тривалий судовий розгляд не був пов`язавний в протиправною поведінкою обвинуваченого, а викликаний не здійсненням судочинства місцевими судами, які наразі перебувають на тимчасово окупованій території.
Рішення держави мають застерігати від невиправдано довгого кримінального переслідування, оскільки відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини (право на справедливий суд), кожен має право на розгляд справи упродовж «розумного строку».
Протягом 5 років обвинувачений демонстрував законослухняну поведінку, яка може свідчити про його виправлення, а крім того, суд враховує, що обвинувачений з 2022 року мешкає в Республіці Польща, тому виконання вироку суду, яким може бути інше, ніж узгоджене сторонами покарання, може бути ускладено.
Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Суд вважає, що в даному кримінальному провадженні наявні декілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме, щире каяття, сприяння розкриттю злочину, тривала законослухняна поведінка, тому, з урахуванням особи винного суд, застосовує ст. 69 УК України та вважає можливим призначити обвинуваченому покарання більш м`яке, ніж передбачено санкцією кримінального закону, за яким обвинувачується ОСОБА_4 , та призначити йому покарання у виді штрафу.
Судом перевірена фактична можливість виконання угоди обвинуваченим та встановлено, що він працює, обвинувачений ствердив про наявність у нього власних заощаджень на банківському рахунку.
Сторони угоди підтвердили факт добровільності її укладення. Підстави, передбачені у ч. 7 ст. 474 КПК України для відмови у затвердженні угоди з матеріалів справи та пояснень сторін не вбачаються. В судовому засіданні з`ясовано цілковите розуміння обвинуваченим його прав, передбачених ч. 4 ст. 474 КПК України, характер кожного обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до ньго у разі затвердження угоди судом. З`ясовано також цілковите розуміння наслідків затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України.
Оскільки умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб, існує реальна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, а також існують фактичні підстави для визнання ним винуватості, зазначену угоду слід затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.
Запобіжний захід обвинуваченому не застосовувався.
Витрати на залучення експерта 4118,64 грн та 5148, 60 грн, в сумі складаює 9267, 24 грн, оскільки до кримінальної відповідальності за вчинення правопорушення притягається три особи, то витрати мають бути розподілені порівну між ними. Таким чином з обвинуваченого підлягають стягненню судові витрати 3089, 08 грн.
Питання щодо речових доказів вирішити при розгляді кримінального провадження 214/5720/26, яке виділено в окреме провадження у зв`язкуз з розшуком обвинувачених. 
Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374, 473 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 11 травня 2026 року між прокурором Покровської окружної прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_4 і його захисником ОСОБА_6 , законним представником ОСОБА_5 . 
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст.289 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян штрафу, що становить 8500 (вісім п`ятсот тисяч) гривень.
Вирок на підставі угоди може бути оскаржений з підстав, передбачених у ст. 394 КПК України.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 витрати пов`язані із залученням експертів в розмірі 3089,08 грн.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу в Дніпровський апеляційний суд через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1