Коростишівський районний суд Житомирської області 

Справа № 935/1712/24
Провадження № 1-кп/935/104/26
ВИРОК
Іменем України

11 червня 2026 року       м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області у складі колегії суддів: 
головуючого судді ОСОБА_1 
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
із секретарем судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 
законного представника потерпілої ОСОБА_7 
обвинуваченого ОСОБА_8 
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м.Коростишеві кримінальне провадження №12024060420000273 від 02.06.2024 стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коростишів, громадянина України, українця, освіта середня, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , не маючого утриманців, неодруженого, депутатом та особою з обмеженими можливостями не являється, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України,

встановив:

02.06.2024 близько 15 год. 10 хв. у повнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та знаходився на дивані у спальній кімнаті по місцю проживання бабусі своєї співмешканки ОСОБА_11 - ОСОБА_12 в АДРЕСА_1 разом з малолітньою ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та який достовірно знав, що останній виповнилось лише 7 років і вона є малолітньою, виник злочинний умисел на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із анальним проникненням в тіло іншої особи, яка не досягла чотирнадцятирічного віку, за допомогою пальців рук, без добровільної згоди потерпілої особи, тобто згвалтуванні останньої. У вказаний день, час та місці, ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, із сексуальних мотивів, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, та усвідомлюючи, що вчиняє дії сексуального характеру щодо малолітньої особи, якій не виновнилось чотирнадцяти років, розуміючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки бажаючи їх настання, знаходячись на дивані в середині спальної кімнати житлового будинку по АДРЕСА_1 , разом із малолітньою ОСОБА_13 , достовірно знаючи про малолітній вік потерпілої, усвідомлюючи можливість настання тяжких наслідків у вигляді психологічних травм, поклав малолітню ОСОБА_13 на диван, в положенні на живіт та, приспустивши лосини та нижню білизну з нижньої частини її тіла, використовуючи власну фізичну перевагу, з метою подолання опору потерпілої, однією рукою закривши їй рота, тим самим позбавивши її змоги покликати на допомогу, ліг на малолітню ОСОБА_13 , тим самим обмежив її можливості подолання йому опору. В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 за допомогою пальців власної руки здійснив неодноразові проникнення в анальний отвір малолітньої потерпілої ОСОБА_13 . В результаті протиправних дій ОСОБА_8 малолітній потерпілій ОСОБА_13 спричинено тілесне ушкодження у виді тріщини анального отвору на «6» год. годинникового циферблату, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження.
Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України, тобто у вчиненні умисних дій сексуального характеру, пов`язаних із анальним проникненням в тіло іншої особи з використанням іншого предмету, вчинених стосовно особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди (згвалтуванні).
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину не визнав, суду пояснив, що будь-яких розпусних дій щодо малолітньої ОСОБА_14 не вчиняв. 02.06.2024 повернувся додому близько 14.20 год. та запропонував допомогти ОСОБА_15 у читанні. Перебуваючи у кімнаті, ОСОБА_15 лягла на ліжку поруч з ним і в цей момент до кімнати забігла бабуся ОСОБА_16 і почала кричати, що начебто він зґвалтував дитину. Стверджує, що з ОСОБА_17 перебував у неприязних відносинах, а з ОСОБА_15 відносини були гарні. Вважає, що малолітня потерпіла , його співмешканка, теща та бабуся його оговорюють, але не знає чому. Звідки у ОСОБА_15 тілесні ушкодження пояснити не може, однак, дитину не чіпав, жодних сексуальних дій з нею не вчиняв. Залишки сперми на своїх речах може пояснити тим, що займався сексом з коханкою на ім`я ОСОБА_18 за три-чотири дні до подій. 
Захисник ОСОБА_10 у своїй промові зазначив, що стороною обвинувачення не доведено вину обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України, на тілі потерпілої немає жодних слідів насильства, подряпин, синців та пошкоджень полових органів. Звертає увагу суду на непрязнені відносини між ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , яка на його думку може надавати неправдиві показання. Захисник вважає недоведеною вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст.152 КК України, а тому просить виправдати ОСОБА_8 .
Захисником надано промову у судових дебатах у письмовому вигляді, яку оголошено у судовому засіданні та долучено до матеріалів справи. 
Допитана у судовому засіданні законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 показала, що малолітня потерпіла ОСОБА_19 є її дочкою. Її старша донька ОСОБА_20 проживає у бабусі (її матері ОСОБА_12 ) із співмешканцем – обвинуваченим ОСОБА_8 02.06.2024 близько 14 год. 30 хв.- 15 год. обвинувачений прийшов до матері у будинок, був у стані сп`яніння, вона у цей час знаходилась у веранді з дочкою ОСОБА_15 – читали книжку. ОСОБА_8 запропонував, щоб він почитав з дочкою книжку в інший кімнаті, вона погодилась і залишилась у веранді. Через певний час її матір зайшла до кімнати та побачила, що обвинувачений лежить на ОСОБА_15 , яка лежала на животі. Обвинувачений одягнув штани і втік. ОСОБА_15 після цього жалілась, що обвинувачений вставляв їй пальці у ділянці між ногами і їй було боляче, вона злякалась. Вона викликала поліцію, пізніше приїхала і Швидка, огляд дочки проводився у лікарні, було встановлено проникнення в анальний отвір. Після цих подій спілкувалась з дочкою і вона розповідала, що це було не вперше, а 3-4 рази, ОСОБА_8 її залякував, щоб вона нікому не говорила. До старшої дочки ОСОБА_8 відносився погано: ревнував її постійно, бив, погрожував. Її менша дочка – потерпіла ОСОБА_15 сором`язлива та спокійна, нафантазувати це все не могла. Щодо міри покарання покладається на розсуд суду. 
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показала, що ОСОБА_8 прийшов до неї додому близько 14.30 год., в стані алкогольного сп`яніння Він проживав у неї разом з онукою ОСОБА_21 та їх дитиною. Її дочка ОСОБА_7 читала книжку з малолітньою онукою ОСОБА_15 у веранді у цей час. Він запропонував почитати книжку з ОСОБА_15 у кімнаті і вони пішли. Коли вона зайшла до кімнати через деякий час, то побачила, як ОСОБА_15 вскочила з ліжка і натягувала колготи і труси, не чула, щоб вони читали книжки, тоді вона вийшла з кімнати. Але все ж таки вирішила подивитись вдруге, коли повернулась, то побачила, що ОСОБА_15 лежить на ліжку, а зверху лежав обвинувачений, він закривав їй рот, друга рука обвинуваченого була у штанах онуки. На спортивних штанах обвинуваченого бачила сперму. Вона закричала, а дочка викликала поліцію. У кімнаті з обвинуваченим ОСОБА_15 перебувала близько 10 хвилин. У лікарню з ОСОБА_15 поїхала вона. Під час розмови психолога з ОСОБА_15 будь-якого тиску на онуку не було. З ОСОБА_8 конфліктів не мала, оговорювати його причин не має. 
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показала, що обвинувачений є її співмешканцем, з яким у них часто виникали конфліктні ситуації. 02.06.2024 перебувала у лікарні з дитиною, свідком подій не була. Від брата вона дізналась, що обвинувачений зґвалтував її сестру ОСОБА_15 . Вона зателефонувала матері, щоб дізнатись чи це правда і вона це підтвердила. У той день обвинувачений до лікарні не приходив. Після цих подій обвинувачений телефонував їй і погрожував її родини, що не дасть життя і спалить будинок. Їй відомо, що у сестри виявили тріщини в анальному отворі, ОСОБА_15 також розповідала про ці події. Після того, що сталось сестра змінилась, закрилась у собі, стала менше розмовляти. У матері і бабусі з обвинуваченим були добрі відносини. 
Допитана у судовому засіданні ОСОБА_22 показала, що є матір`ю обвинуваченого. 02.06.2024 близько 16 год. їй зателефонувала ОСОБА_16 та повідомила, що ОСОБА_23 зґвалтував її онуку і вона вже викликала поліцію та Швидку. Коли свідок приїхала до ОСОБА_24 , то побачила там багато людей: самі ОСОБА_24 , ОСОБА_15 , їх сусіди. ОСОБА_15 сиділа на лавочці і вона підійшла до неї і спитала, що сталось. У відповідь ОСОБА_15 сказала, що ОСОБА_23 її згвалтував і поскаржилась на біль у низу живота, показала де саме. Обвинувачений проживав разом з ОСОБА_20 близько 2 років, офіційно не працював, навчався з 1 по 9 клас у спецшколі. Малолітній ОСОБА_25 він купляв речі, гуляв з нею. 
Допитана у судовому засіданні спеціаліст ОСОБА_26 показала, що у 2024 році працювала психологом і проводила опитування малолітньої ОСОБА_15 , яка була у супроводі бабусі. Опитування проходило у формі спостереження , бесіди та малювання. ОСОБА_15 розповідала про свою родину. Спочатку розповіді про обвинуваченого ОСОБА_15 намагалась уникати, а потім розповіла, що читала у кімнаті з обвинуваченим, який її торкався і лежав біля неї оголений . ОСОБА_15 намалювала обвинуваченого та поставила на ньому хрестик і сказала, що він поганий. Вона також позначила органи та частини тіла, яких торкався обвинувачений: сідниці, жіночі органи, ноги. За результатами проведеного опитування малолітньої ОСОБА_15 можна стверджувати, що розпусні дії стосовно останньої були і не має необхідності допитувати дитину, щоб не погіршувати її стан. 
Неповнолітню потерпілу ОСОБА_13 у судовому засіданні допитано не було, судом враховано висновок спеціаліста-психолога відділення захисту та соціально психологічної підтримки у процесі правосуддя дітей, які постраждали або стали свідками насильства (модель Барнахус) Житомирського обласного центру соціально-психологічної допомоги від 04.06.2024 ОСОБА_27 , якою, разом із слідчою ОСОБА_28 , було опитано малолітню потерпілу ОСОБА_13 , у присутності відповідно до якого «рекомендовано не залучати ОСОБА_15 до подальших слідчих чи процесуальних дій, оскільки розпусні дії вчинила близька людина, дитина переживатиме внутрішній конфлікт, може з`явитись почуття провини та сорому, що може призвести до повторного травмування.»
Прокурор підтримав думку спеціаліста-психолога, вважає недоречним допитувати малолітню ОСОБА_13 , сторона захисту фактично не заперечувала проти цього.
У судовому засіданні судом було досліджено флеш-накопичувач з відеофайлами, на яких зафіксовано проведення допиту малолітньої потерпілої слідчою ОСОБА_28 та спеціаліста-психолога ОСОБА_27 . 
Крім того, під час судового розгляду не встановлено обставин, які б відповідно до критеріїв, передбачених ст. 87, 96 КПК України, ставили під сумнів достовірність показань допитаних судом свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_29 . 
Показання зазначених свідків не містять суперечностей та доповнюють один одного. Підстав оговорювати обвинуваченого у свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , наявності неприязних стосунків з ними судом не встановлено, не наведені докази про існування таких підстав і стороною захисту. 
Спеціаліст ОСОБА_26 , якою було проведено опитування малолітньої потерпілої під час досудового розслідування, впевнена, що розпусні дії стосовно малолітньої потерпілої ОСОБА_13 мали місце. 
Крім того, показання допитаних свідків узгоджуються з письмовими доказами, безпосередньо дослідженими у судовому засіданні у відповідності до положень ст.358 КПК України, а саме: 
- рапорт інспектора чергового ВП №» Житомирського РУП від 02.06.2024, відповідно до якого ОСОБА_7 повідомила на лінію 102 про те, що ОСОБА_8 зґвалтував природним способом її меншу доньку ОСОБА_13 , 7 років;
-протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 02.06.2025, відповідно до якого ОСОБА_7 повідомила про вчинення дій сексуального характеру стосовно малолітньої ОСОБА_13 ;
-свідоцтво про народження ОСОБА_13 , 2017 р.н. серії НОМЕР_1 ;
-висновок за результатами опитування малолітньої ОСОБА_13 психологом служби у справах дітей Старосілецької сільської ради від 03.06.2025 з відеозаписом до нього;
-висновок за результати допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_14 спеціалістом-психологом відділення захисту та соціально психологічної підтримки у процесі правосуддя дітей, які постраждали або стали свідками насильства (модель Барнахус) Житомирського обласного центру соціально-психологічної допомоги , під час якого малолітня потерпіла ОСОБА_13 розповіла, які неправомірні дії вчиняв стосовно останньої ОСОБА_30 , з урахуванням віку дитини, з відеофайлами до нього;
-акт обстеження умов проживання від 05.06.2024 родини Данилівських - задовільні;
-акт проведення рівня безпеки дитини – малолітньої ОСОБА_13 ;
-характеристика малолітньої потерпілої ОСОБА_13 ліцею №3 Коростишівської міської ради;
-медична довідка №1034 від 10.06.2024, відповідно до якої ОСОБА_13 на обліку при наркологічному та психіатричному кабінетах ЦРЛ не перебуває;
-протокол огляду місця події від 02.06.2024, місцем проведення якого є території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 з фото таблицею;
-протокол огляду місця події від 02.06.2024, місцем проведення якого є приміщення кімнати приймання громадян ВП №2 Житомирського РУП, під час якого ОСОБА_8 добровільно видав власний одяг;
-протокол огляду місця події від 04.06.2024, місцем проведення якого є приміщення кімнати приймання громадян ВП №2 Житомирського РУП, під час якого ОСОБА_8 добровільно видав мобільний телефон Моторолла чорного кольору;
-висновок експерта №СЕ-19-24/40880-БД від 05.07.2024, відповідно до якого на наданих на дослідження трусах, штанах, майці (одяг малолітньої потерпілої) сперми не виявлено;
-висновок експерта №СЕ-19-24/40879-БД від 09.08.2024, відповідно до якого на наданих для дослідження (одяг обвинуваченого) трусах виявлено кров людини та сперму; на спортивних штанах та футболці виявлено сперму. Встановлено генетичні ознаки крові та сперми. Генетичні ознаки сперми, виявлені на спортивних штанах та футболці збігаються між собою та належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі. Генетичні ознаки крові та сперми , виявленої на трусах є змішаними, збігаються між собою та містять генетичні ознаки двох осіб, а саме невстановленої особи чоловічої генетичної статі, генетичні ознаки якої встановлено даною експертизою, та невстановленої особи;
-висновок експерта №830 від 04.06.2024, відповідно до якого при проведенні судово-медичної експертизи у малолітньої ОСОБА_13 будь-яких видимих тілесних ушкоджень на волосистій частині голови, обличчі, тулубі, обох верхніх нижніх кінцівках виявлено не було. При медичному обстеженні ОСОБА_13 лікарями хірургами КНП «Житомирська обласна дитяча клінічна лікарня» ЖОР 03.06.2024 було виявлено тріщину анального отвору на 6 год годинникового циферблату, що утворилась від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, могла бути заподіяна при введенні пальців рук сторонньої особи або іншого тупого предмету у ділянку анального отвору потерпілої, що не протирічить обставинам, зазначеним у постанові про призначення експертизи, відноситься до легкого тілесного ушкодження;
-висновок експерта №1071 від 22.08.2024, відповідно до якого у вирізках з двох марлевих тампонів об.№1,2 (змиви з рук ОСОБА_8 ), слідів крові не виявлено;
-висновок експерта №1072 від 22.08.2024, відповідно до якого у вирізках з ковдри сперматозоїдів та слідів крові не виявлено;
-висновок експерта №1070 від 22.08.2024, відповідно до якого у вирізках з ковдри сперматозоїдів та слідів крові не виявлено; 
-висновок експерта №197/ц від 27.08.2024, відповідно до якого при судово-медичній експертизі піднігтьового вмісту зрізів нігтьових пластин з рук ОСОБА_8 слідів крові не виявлено. Знайдені поодинокі ядровмістимі епітеліальні клітини, статеву та регіональну належність яких встановити неможливо через деструктивні зміни в ядрах клітин. Елементів копрокультури у препаратах не виявлено;
-протокол проведення слідчого експерименту від 07.06.2024, який було проведено за участю свідка ОСОБА_12 , з відеозаписом до нього;
-висновок судово-психіатричного експерта №83-2024, відповідно до якого ОСОБА_8 у період скоєння кримінального правопорушення виявляв клінічні ознаки емоційно нестійкого розладу особистості , стан компенсації (F60.3 МКХ10). Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. 
ОСОБА_8 у період скоєння кримінального правопорушення тимчасовим розладом психічної діяльності або іншим хворобливим станом психіки, які б позбавляли його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними – не страждав. Виявляв клінічні ознаки емоційно нестійкого розладу особистості, стан компенсації (F60.3 МКХ10). Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. 
Даний розлад сформувався з дитячого віку, що підтверджується характеристикою зі спецшколи та даними обстеження у психіатричному закладі у 2015. ОСОБА_8 не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру;
-висновок експерта від 04.02.2025 №СЕ-19/106-24/11949-КТ , відповідно до якого відповісти на питання, зазначені слідчим у постанові про призначення експертизи від 30.07.2024, не можливо у зв`язку з тим, що код-пароль до мобільного телефону «Motorola», чорного кольору, з наявним Imei: НОМЕР_2 , невідомий, отримати доступ та дослідити інформацію , яка міститься у пам`яті смартфона, не можливо. На момент дослідження у судового експерта відсутні апаратно програмні засоби, здатні підібрати або обійти елемент захисту даного мобільного пристрою. Історію вихідних дзвінків, отриманих смс-повідомлень, перелік контактів – відображено у скриншотах.;
-висновок експерта за результатами проведення судової психологічної експертизи №742/24-25 від 10.12.2025, відповідно до якого процес відтворення ОСОБА_13 , 2017 р.н., обстановки та обставин події (за матеріалами відеозапису) характеризується достатньою доступністю контакту, розкутістю, активністю, що проявляється у процесі гри, проявами метушливості , помірної тривожності, що обумовлено необхідністю розповідати про подію, яка розслідується слідством, проявами сором`язливості та ознаками помірної регресії, прагненням сховатися за гру. Внутрішня увага не пригнічена, прояви скутості помірні. Комуникативна діяльність малолітньої потерпілої ОСОБА_13 , 2017 р.н., під час проведення її допитів характеризується комплексом ініціативних вербальних та невербальних проявів дитини, узгоджених між собою, за допомогою яких вона демонструє, як кривдник затулив їй рота долонею (притуляє праву долоню до рота), утримував її руки за спиною (заводить обидві руки за спину, зчеплює долонями разом, дещо підіймає у гору), ліг на неї, які за своєю суттю є слідами пережитого досвіду. У поведінці малолітньої потерпілої ОСОБА_13 психологічні особливості, що властиві для несамостійного відтворення відсутні. У відеозаписі допиту малолітньої потерпілої ознаки здійснення до неї психологічного впливу з боку осіб, яки приймали участь у проведенні зазначених слідчих діях відсутні. 
- характеристики на обвинуваченого з місця проживання та місця навчання – посередня. 
Згідно вимог ч.1 ст.94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів – з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. 
У відповідності до положень ст.85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження.
Оцінюючи досліджені та перевірені докази в їх сукупності, колегія суддів виходить з того, що відповідно п.65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21.10.2011, при оцінці доказів, як правило, суд, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що жодних неправомірних дій стосовно малолітньої ОСОБА_13 він не вчиняв, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не підтверджуються матеріалам справи, зокрема висновком судово-медичної експертизи, якою встановлено наявність ушкоджень у малолітньої потерпілої, а також спростовуються показаннями свідків, зокрема ОСОБА_12 , яка безпосередньо бачила дії сексуального характеру обвинуваченого стосовно малолітньої ОСОБА_13 , а також показаннями малолітньої потерпілої ОСОБА_13 , які вона давала під час досудового розслідування слідчому та спеціалісту-психологу (відео файли досліджені у судовому засіданні) та, з врахуванням свого віку, надала цілком логічні, послідовні та переконливі пояснення з приводу обставин справи. На думку спеціаліста ОСОБА_26 , за результатами опитування малолітньої потерпілої, розпусні дії щодо дитини безперечно були.
Така позиція обвинуваченого ОСОБА_8 щодо невизнання своєї винуватості, заперечення порушення ним статевої свободи малолітньої потерпілої ОСОБА_13 , на думку суду спрямована на ухилення від кримінальної відповідальності. 
Даючи кримінально-правову оцінку діям обвинуваченого, суд вважає доведеною поза розумним сумнівом його винуватість у вчиненні умисних дій сексуального характеру, пов`язаних із анальним проникненням в тіло малолітньої потерпілої з використанням іншого предмету (згвалтуванні), кваліфікуючи дії обвинуваченого за ч.4 ст.152 КК України. 
Згідно положень Конституції України, зокрема, ст.ст.3,52, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Будь-яке насильство над дитиною та її експлуатація переслідується за законом.
Згідно положень ст.10 Закону України «Про охорону дитинства», кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканість та захист гідності. 
Згідно положень ст.ст.19,34 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою постановою ВРУ №789ХІІ від 27.02.1991, держава повинна вживати всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного і психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Держава зобов`язана захищати дитину від усіх форм сексуальної експлуатації і сексуальних розбещень. 
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання, як втручання держави в приватне життя особи, повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним, тобто несвавільним, пропорційним, тобто не становити надмірного тягаря для особи, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи при цьому ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, який кримінальний закон відносить до особливо тяжких злочинів, обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, думку законного представника малолітньої потерпілої, а також дані, що характеризують особу обвинуваченого. 
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , згідно положень ст.66 КК України, судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_8 , згідно положень ст.67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. 
Обвинувачений ОСОБА_8 не одружений, утриманців не має, не працює, раніше не судимий, характеризується посередньо, думку законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_7 , яка при призначенні покарання покладається на розсуд суду. 
З врахуванням наведеного, виходячи з принципу, що покарання має бути необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, внаслідок чого обирає йому міру покарання в межах санкцій ч.4 ст.152 КК України у виді позбавлення волі. 
Цивільний позов по справі не заявлявся. 
Питання процесуальних витрат та речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100, 124 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 50, 66, 67, 72, 85, 94, 100, 124, 369-376 КПК України, враховуючи практику ЄСПЛ, колегія суддів,- 
ухвалила:
Визнати винуватим ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 14(чотирнадцять) років.
Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою у ДУ «Житомирська установа виконання покарань №8» та вважати продовженим .
Строк покарання ОСОБА_8 обчислювати з 11.06.2024, зарахувавши в строк відбуття покарання за даним вироком строк попереднього ув`язнення за період з 11.06.2024 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. 
Стягнути із засудженого  ОСОБА_8 процесуальні витрати за проведення судових експертиз: 
-молекулярно-генетичної експертизи (висновок експерта №СЕ-19-24/40880-БД) – у сумі 724 грн. 54 коп.;
-молекулярно-генетичної експертизи (висновок експерта №СЕ-19-24/40879-БД) – у сумі 9 580 грн. 08 коп.;
-комп`ютерно-технічної експертизи (висновок експерта від 04.02.2025 №СЕ-19/106-24/11949-КТ) у сумі 3183 грн. 60 коп.;
-психологічної (висновок експерта №742/24-25 від 10.12.2025) у сумі 16872 грн. 32 коп. 
Арешт накладений на майно, вилучене в ході досудового розслідування, зокрема, ковдру світлого кольору, труси світлого кольору, штани синього кольору з написом «Adidas», майку синього кольору з написом «Happy kids bytchiba 122/128», фрагменти папілярних візерунків, які вирізаються із слідоносієм, ковдру жовтого та рожевого кольорів, мобільний телефон «Motorola», чорного кольору, з наявним Imei: НОМЕР_2 , труси синього кольору, спортивні штани «Puma» чорного та зеленого кольорів з накладенням речовини, футболку темно-блакитного кольору з написом «Under armoup» - скасувати.
Речові докази по справі: труси світлого кольору, штани синього кольору з написом «Adidas», майку синього кольору з написом «Happy kids bytchiba 122/128», фрагменти папілярних візерунків, які вирізаються із слідоносієм, труси синього кольору, спортивні штани «Puma» чорного та зеленого кольорів з накладенням речовини, футболку темно-блакитного кольору з написом «Under armoup» - знищити.
Речові докази по справі: ковдру світлого кольору, ковдру жовтого та рожевого кольорів, мобільний телефон «Motorola», чорного кольору, з наявним Imei: НОМЕР_2 – повернути власникам.
Речові докази по справі: оптичний DVD-R диск з наявними відеозаписами проведення допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_13 ; флеш накопичувач торгівельної марки «Kingston», об`ємом пам`яті 16 GB, з наявними відеозаписами проведення допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_13 ; флеш накопичувач торгівельної марки «Kingston», об`ємом пам`яті 16 GB, з наявними відеозаписами проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_12 – залишити в матеріалах кримінального провадження.
Включити інформацію про ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Коростишівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. 

Головуючий ОСОБА_1 
Судді ОСОБА_3 
ОСОБА_2