УХВАЛА

24 червня 2026 року 
м. Київ

cправа № 904/10560/17 (904/2311/25) 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Картере В.І. - головуючий, Жуков С.В., Пєсков В.Г., 

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕТУАЛЬ-МЕТАЛ"
на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.03.2026 (колегія суддів у складі: Верхогляд Т.А. - головуючий, Іванов О.Г., Парусніков Ю.Б.)
та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2025 (суддя Соловйова А.Є.)
у справі № 904/10560/17 (904/2311/25)
за позовом ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Фруктовий світ" арбітражного керуючого Смолова Костянтина Вікторовича
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕТУАЛЬ-МЕТАЛ"
про стягнення коштів отриманих без достатньої правової підстави,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕТУАЛЬ-МЕТАЛ" 03.06.2026 подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.03.2026 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2025 у справі № 904/10560/17 (904/2311/25). Також скаржник подав клопотання про зупинення виконання оскаржуваного рішення суду першої інстанції до закінчення його розгляду в касаційному провадженні. 

До Верховного Суду від 04.06.2026 надійшло заперечення арбітражного керуючого Смолова Костянтина Вікторовича проти відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕТУАЛЬ-МЕТАЛ" на підставі п.1 , 5 ч. 1 ст. 293 ГПК України. 

Здійснивши перевірку касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, Верховний Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження у справі № 904/10560/17 (904/2311/25) за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕТУАЛЬ-МЕТАЛ" слід відмовити з наступних підстав.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Суд звертає увагу на те, що аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку стосовно того, що особи, які беруть участь у справі, у разі якщо не погоджуються з ухваленими судовими рішеннями у справах з ціною позову, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomez de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Відтак, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу (за змістом рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Отже, у Верховного Суду є право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у ч. 1 ст. 293 ГПК України, і це повністю узгоджується з положеннями ст. 129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.

Суд звертає увагу на те, що аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку стосовно того, що особи, які беруть участь у справі, у разі якщо не погоджуються з ухваленими судовими рішеннями у справах з ціною позову, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Разом з тим передбачені пп. "а"-"г" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України випадки касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є виключенням із загального правила і відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, оскільки в іншому випадку буде порушено принцип "правової визначеності".

Використання оціночних чинників, зокрема, таких понять, як: "суспільний інтерес", "значення для формування єдиної правозастосовчої практики", "малозначні справи" тощо, не повинні викликати думку про наявність певних ризиків, адже, виходячи з високого статусу Верховного Суду, у деяких випадках вирішення питання про можливість касаційного оскарження має відноситися до його дискреційних повноважень, оскільки розгляд скарг касаційним судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

За змістом ч. 7 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

На момент звернення з позовом до суду ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2025 встановлений у розмірі 3028,00 грн. Предметом спору в цій справі є стягнення коштів отриманих без достатньої правової підстави в сумі 987460,22 грн, що менше ніж 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2025 (1514000,00 грн). 

У касаційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕТУАЛЬ-МЕТАЛ" просить прийняти касаційну скаргу до провадження, виходячи з вимог пп "а" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, оскільки касаційна скарга стосується питання права, що має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, посилаючись на те, що законодавством чітко встановлено, що питання поновлення пропущеного процесуального строку вирішується судом лише за заявою сторони у справі, а не з власної ініціативи. При розгляді справи судами попередніх інстанцій не надано правову оцінку того, що:- відповідальність, а саме неналежне виконання обов`язків арбітражним керуючим, не є поважною причиною пропуску строку на звернення до суду;- неналежне виконання обов`язків арбітражним керуючим встановлюється відповідно до Кодексу України з процедур банкрутства, Порядком здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих, затвердженого Наказом МЮУ від 06.12.2019 № 3928/5, Положенням про Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих, яке затверджене наказом МЮУ від 25.09.2019 № 2993/5 та Кримінальним кодексом України;- вирішення питання щодо визнання поважними причини пропуску строку на звернення до суду здійснюється лише за заявою сторони, а не з власної ініціативи суду. Разом з тим, стосовно вказаного питання є сформована практика Верховного Суду від 12.01.2022 у справі № 910/4129/20(910/20402/20), від 09.09.2021 у справі №916/4644/15, від 11.11.2021 у справі № 910/8482/18 (910/4866/21), яка не була врахована судами попередніх інстанцій при розгляді справи.

Також скаржник зазначає, що касаційна скарга стосується питання, яке має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, оскільки сума в 987460,22 грн., а також судові збори, є непід`ємною для Товариства та ставить його в складне фінансове становище. 

Верховний Суд зазначає, що саме лише зазначення про те, що справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, без належного та фундаментального обґрунтування таких доводів не може бути визнано судом підставою, що підпадає під дію підпунктів "а" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Фундаментальне значення для формування правозастосовчої практики означає, що скаржник у своїй касаційній скарзі ставить на вирішення суду касаційної інстанції проблему, яка, у випадку відкриття касаційного провадження Верховним Судом, впливатиме на широку масу спорів, створюючи тривалий у часі, відмінний від минулого підхід до вирішення актуальної правової проблеми.

Верховний Суд звертається до правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 07.12.2018 у справі № 922/6554/15, що виключна правова проблема має оцінюватися з урахуванням кількісного та якісного вимірів.

Кількісний ілюструє той факт, що вона наявна не в одній конкретній справі, а в невизначеній кількості спорів, які або вже існують, або можуть виникнути з урахуванням правового питання, щодо якого постає проблема невизначеності.

Якісні показники характеризуються відсутністю сталої судової практики в питаннях, що визначаються як виключна правова проблема, невизначеністю на нормативному рівні правових питань, які можуть кваліфікуватись як виключна правова проблема, відсутністю національних процесуальних механізмів вирішення виключної правової проблеми іншими способами ніж із використанням повноважень Великої Палати Верховного Суду тощо.

Такі критерії, серед іншого, можливо використовувати для визначення чи має справа фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, адже останнє є оціночним поняттям.

В чому саме полягає фундаментальне значення саме даної справи про стягнення 987460,22 грн з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕТУАЛЬ-МЕТАЛ" для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин скаржником належним чином не обґрунтовано.

Також, Верховний Суд зауважує, що сама лише вказівка на те, що справа має виняткове значення для скаржника з викладенням власної позиції щодо встановлених обставин справи без належного та фундаментального такого обґрунтування, не може бути визнана судом випадками, що зазначені у підпункті "в" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України.

Визначені підпунктами а), б), в), г) п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, оскільки в іншому випадку принцип "правової визначеності" буде порушено. 

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.05.2021 (справа №914/1570/20, провадження № 12-90гс20) зазначила, що тенденції нормативно-правового регулювання національної моделі касаційного оскарження свідчать про перехід на конституційному рівні до моделі обмеженої касації, що реалізується, зокрема, за допомогою запровадження переліку випадків, коли рішення підлягає касаційному оскарженню, а також низки процесуальних фільтрів. Встановлення в процесуальному кодексі виняткових підстав для касаційного оскарження у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним, має слугувати формуванню дієвої судової системи, що гарантуватиме особі право на остаточне та обов`язкове судове рішення. Запровадження процесуальних фільтрів не порушує права на доступ до суду, оскільки таке право вже реалізоване при зверненні до суду першої та апеляційної інстанцій, та можна стверджувати, що запровадження таких процесуальних фільтрів допуску до перегляду судових рішень касаційним судом не порушує права доступу до правосуддя.

Касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕТУАЛЬ-МЕТАЛ" не містить належних обґрунтувань, які могли б підпадати під дію п. 2 ч. 2 ст. 287 ГПК України та підпунктів "а" -"г" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, а суд з власної ініціативи таких підстав не вбачає.

За таких обставин Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕТУАЛЬ-МЕТАЛ" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.03.2026 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2025 у справі № 904/10560/17 (904/2311/25) на підставі п. 1 ч. 1 ст. 293 ГПК України, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 
УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 904/10560/17 (904/2311/25) за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕТУАЛЬ-МЕТАЛ" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.03.2026 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2025. 

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Картере 

Судді С. Жуков 

В. Пєсков