Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2026 р. Справа № 520/1750/26 
Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, в якому просить суд:
- визнати бездіяльність держави Україна, яка полягає у неперерахуванні належних позивачу за судовими рішенням коштів у тримісячний термін - протиправною;
- стягнути з Державного бюджету України на користь позивача грошову суму у розмірі 165421,11 грн. 
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що станом на 27.01.2026 виконавчі листи №520/13553/2020, №520/13806/23 та №520/22307/24 залишаються невиконаними, а належні позивачу кошти Державною казначейською службою у встановлений Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» строк не перераховані. Вказані обставини слугували підставою для звернення до суду з даним позовом.
Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі без виклику сторін в судове засідання та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.
Копію ухвали про відкриття провадження було надіслано відповідачу до його Електронного кабінету в системі "Електронний суд" та ним отримано, що підтверджено довідкою про доставку електронного листа.
Представником відповідача надіслано до суду відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві.
Позивачем надіслано до суду відповідь на відзив, в якій викладено пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.
Як свідчать матеріали справи, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2020 року по справі №520/13553/2020 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у непроведенні перерахунку з 01.04.2019 пенсії позивача на підставі оновленої довідки від 25.09.2020 № 17/4.1/14-20 щодо розмірів грошового забезпечення, виданої Північно-східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 за № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок з 01.04.2019 пенсії ОСОБА_1 згідно з довідкою від 25.09.2020 № 17/4.1/14-20 щодо розмірів грошового забезпечення, виданої Північно-східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України, з врахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та провести виплати за перерахованою пенсією. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Рішення набрало законної сили.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року апеляційну скаргу задоволено. Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 30.12.2024 по справі №520/13553/2020 скасовано. Змінено спосіб та порядок виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.12.2020 по справі №520/13553/2020 шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.12.2020 по справі №520/13553/2020 грошову суму у розмірі 128136,69 грн.
Як зазначив позивач, 04.07.2025 виконавчий лист по справі №520/13553/2020 прийнятий до виконання Головним управлінням Державної казначейської служби України у Харківській області.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2023 року по справі №520/13806/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо ненарахування та невиплати з 07.12.2022 ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 07.12.2022 щомісячну доплату до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", з урахуванням раніше виплачених сум. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Рішення набрало законної сили.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 31.03.2025, залишеною без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2025, заяву ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. 
Змінено спосіб виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.12.2023 у справі № 520/13806/23 та встановлено спосіб виконання рішення, шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 нарахованої та невиплаченої пенсії в розмірі 21296,48 коп.
Як зазначив позивач, 01.05.2025 виконавчий лист по справі №520/13806/23 прийнятий до виконання Головним управлінням Державної казначейської служби України у Харківській області.
Також, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.09.2024 по справі №520/22307/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо виплати ОСОБА_1 щорічної разової допомоги за 2024 рік як особі з інвалідністю внаслідок війни другої групи у меншому розмірі, ніж вісім мінімальних пенсій за віком. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до Дня Незалежності України за 2024 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком відповідно до частини 5 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Рішення набрало законної сили.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2025 року заяву позивача про зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Змінено спосіб та порядок виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.09.2024 року у справі №520/22307/24 та встановлено спосіб виконання вказаного рішення шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 заборгованість зі сплати одноразової виплати відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у розмірі 15988,00 грн.
Як зазначив позивач, 14.08.2025 виконавчий лист по справі №520/22307/24 прийнятий до виконання Головним управлінням Державної казначейської служби України у Харківській області.
Проте, з моменту отримання казначейською службою виконавчих листів по справі №520/13553/2020, по справі №520/13806/23 та по справі №520/22307/24 пройшло більше ніж три місяці, виконавчі листи залишаються невиконаними, а належні позивачу грошові кошти Державною казначейською службою у встановлений Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» строк не перераховані.
Вказані обставини слугували підставою для звернення до суду з даним позовом.
По суті спірних правовідносин суд зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Приписами статті 129-1 Конституції України, статті 370 КАС України закріплено принцип обов`язковості судових рішень, відповідно до якого судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.
Частиною другою статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року №1404-VIII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження», та особливості їх виконання встановлює Закон України від 05.06.2012 за №4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», який набув чинності 01.01.2013 (далі - Закон № 4901-VI). 
Згідно з частиною першою статті 2 Закону №4901-VI держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган.
Виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду (ч.1Закону №4901-VI).
Перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей (ч.4Закону №4901-VI). 
Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 за №845 затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - Порядок №845), який визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.
Згідно з п. 24 Порядку № 845 стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник, документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.
За змістом п. 33 Порядку № 845 у разі коли судове рішення стосується спорів фізичних осіб із суб`єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг або судове рішення неможливо виконати протягом двох місяців з дня надходження документів, зазначених у пункті 6 цього Порядку, орган Казначейства для виконання рішення про стягнення передає до Казначейства документи та відомості згідно з підпунктом 1 пункту 47 цього Порядку. При цьому органом Казначейства відновлюється проведення платежів боржника. У разі встановлення боржнику відповідних бюджетних асигнувань після передачі до Казначейства документів та відомостей орган Казначейства здійснює заходи, спрямовані на безспірне списання коштів з рахунків боржника, визначені цим Порядком.
Відповідно до пп.1 п.47 Порядку № 845 безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством на підставі поданих органом Казначейства: документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником; інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника.
Згідно з п.48 Порядку №845 для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 47 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок. Перерахування коштів стягувачу здійснюється Казначейством у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей.
Згідно з п.49 Порядку №845 у разі коли для здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктами 47 і 50 цього Порядку необхідні додаткові кошти понад обсяг відповідних бюджетних призначень, Казначейство подає протягом 10 днів з дня надходження виконавчих документів Мінфіну пропозиції щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України. Казначейство відкладає безспірне списання коштів державного бюджету та поновлює його з дати набрання чинності законом про внесення змін до закону про Державний бюджет України. Казначейство зберігає виконавчі документи до виконання їх у повному обсязі.
Судом установлено та підтверджено представником відповідача у відзиві на позов, що ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області із заявами від 04.07.2025 з дублікатом виконавчого листа у справі № 520/13553/20 щодо здійснення перерахунку пенсії на суму 128136,69 грн.; від 01.05.2025 з оригіналом виконавчого листа у справі № 520/13806/23 щодо нарахування щомісячної доплати до пенсії в сумі 21296,48 грн.; від 14.08.2025 з оригіналом виконавчого листа у справі № 520/22307/24.
Вищевказані виконавчі листи узяті на облік Головним управлінням Державної казначейської служби України в Харківській області та перебувають у черзі на виконання за бюджетною програмою КПКВ 3504040 "Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою".
Станом на час розгляду справи виконавчі листи по справі №520/13553/2020, по справі №520/13806/23 та по справі №520/22307/24 не виконані.
Тобто, тримісячний строк, визначений частиною 4 статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» і пунктом 48 Порядку №845 для перерахування коштів стягувачу, був порушений Державною казначейською службою України.
З огляду на викладені норми чинного законодавства, у спірних правовідносинах саме на ДКС України покладено обов`язок виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган.
У відзиві на позов представник відповідача зазначив, що заборгованість ГУ ПФУ в Харківській області перед позивачем за виконавчими листами у справах №520/13553/20, №520/13806/23 та №520/22307/24 відносяться до першої черги погашення заборгованості. Станом на 09.02.2026 в Казначействі на виконанні перебуває: 4739 судових рішень на загальну суму понад 167,7 млн. грн., що мають бути виконані в порядку черговості перед виконавчим листом у справі № 520/13806/23; 5541 судових рішень на загальну суму понад 297 млн. грн., що мають бути виконані в порядку черговості перед виконавчим листом у справах № 520/13553/20; 6812 судових рішень на загальну суму понад 422,6 млн. грн., що мають бути виконані в порядку черговості перед виконавчим листом у справі № 520/22307/24 (за І чергою).
Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України. Законами України про Державний бюджет України за КПКВК 3504040 передбачено: на 2025 рік - 100,00 млн. гривень; на 2026 рік - 100,00 млн. гривень. Вказані асигнування у повному обсязі скеровані у попередні роки та скеровуються протягом поточного року на виконання судових рішень, віднесених до першої черги погашення заборгованості.
Отже, Законами про Державний бюджет на 2025-2026 роки не встановлено бюджетних призначень, достатніх для безспірного списання коштів державного бюджету за КПКВК 3504040 на виконання рішень суду, віднесених до першої черги погашення заборгованості. 
У зв`язку з чим, заборгованість за судовими рішеннями у справах № 520/13553/20, №520/13806/23 та № 520/22307/24 може бути погашена лише після виконання судових рішень, які надійшли раніше виконавчих листів позивача.
Суд зазначає, що аргументи відповідача про можливість виконання судових рішень виключно в межах передбаченої законом про Державний бюджет України на відповідний рік суми та у порядку черговості надходження виконавчих документів, не заслуговують на увагу з огляду на таке.
Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною 17 липня 1997 року є частиною національного законодавства.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на суд захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, в пункті 66 рішення у справі «ImmobiliareSaffi проти Італії», заява №22774/93, зазначено, що ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок. Порушення цього правила буде свідчити про порушенням права на справедливий суд.
Складовою принципу верховенства права є вимога юридичної визначеності, відповідно до якої остаточне рішення суду не може піддаватись сумніву, а також належне виконання судових рішень проти органів державної влади: «Принцип верховенства права, один з основоположних принципів демократичного суспільства, який є невід`ємним аспектом всіх статей Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, зобов`язує державу та будь-який державний орган виконувати судові розпорядження чи рішення, ухвалені проти держави (органу)» (параграф 87 рішення Європейського Суду з прав людини: «Гасан і Чеус проти Болгарії» від 26 жовтня 2000 року).
Європейський суд з прав людини в рішенні від 15 жовтня 2009 року в справі «Комнацький проти України» визначився, що держава повинна забезпечити гарантії, передбачені Конвенцією, і що протиріччя між органами місцевої влади не повинні вплинути на права заявника, гарантовані Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.
У справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.
Також в рішенні Європейського суду з прав людини «Гордєєви і Гурбик проти України» від 17 січня 2006 року зазначено, що державний орган не може довільно посилатись на брак коштів для оплати заборгованості, присудженої рішенням суду.
Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Вказане свідчить про те, що орган державної влади повинен здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.
На основі викладеного суд вважає, що обставина відсутності у Державної казначейської служби України бюджетних коштів за відповідною бюджетною програмою та наявність значної кількості виконавчих документів, що перебувають на виконанні в органах Казначейства, не може слугувати підставою для невиконання судових рішень, ухвалених на користь позивача.
Також відповідач посилається на те, що не допустив протиправної бездіяльності під час виконання виконавчих листів по справі №520/13553/2020, по справі №520/13806/23 та по справі №520/22307/24, оскільки неодноразово звертався з листами до Міністерства фінансів України (за період травень 2025 року - лютий 2026 року) з проханням врахувати дійсний стан бюджетного фінансування та пропозиції щодо необхідності виділення додаткових коштів на програму КПКВК 3504040.
У цьому контексті суд зауважує, що встановлений частиною четвертою статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» строк перерахування коштів стягувачу є імперативним, а його недодержання є порушенням гарантій держави щодо виконання судових рішень.
Зі змісту пункту 49 Порядку №845 випливає, що у разі необхідності у додаткових коштах понад обсяг відповідних бюджетних призначень, Казначейство подає до Міністерства фінансів України пропозиції щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України протягом 10 днів з дня надходження відповідних виконавчих документів для здійснення безспірного списання коштів державного бюджету.
Приписи цього пункту вимагають направлення до Міністерства фінансів України пропозицій щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України після надходження кожного виконавчого документа від кожного стягувача, а тому належним доказом виконання зазначених приписів може бути лише відповідне звернення до Міністерства фінансів України, направлене із дотримання строку, встановленого Порядком №845.
Такий висновок щодо тлумачення частини четвертої статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», абзацу другого пункту 48 Порядку №845 викладений у постановах Верховного Суду від 21 вересня 2018 року у справі №826/7371/15, від 4 вересня 2020 року у справі №640/5757/19, від 16 квітня 2020 року у справі №818/1814/17, від 29 квітня 2021 року у справі №826/13511/17, від 21 лютого 2023 року у справі №500/5748/21.
Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За матеріалами справи Державна казначейська служба України неодноразово зверталась до Міністерства фінансів України з листами про збільшення бюджетних призначень за КПКВК 3504040 на 2026 рік (за період травень 2025 року - лютий 2026 року) від 12.05.2025, від 04.05.2025, від 15.07.2025, від 25.08.2025, від 05.09.2025, від 27.10.2025, від 18.11.2025, від 27.11.2025, від 08.01.2026, від 05.08.2025, від 02.06.2025, від 18.12.2025, від 05.11.2025, від 29.12.2025, від 19.01.2026, від 09.02.2026.
Проте адресовані з цього приводу Міністерству фінансів України листи не є належними доказами своєчасного, протягом 10-денного терміну з дня надходження виконавчого документа на ім`я позивача, надання Казначейством пропозицій Мінфіну щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України.
За таких обставин і правового врегулювання тривала бездіяльність ДКС України є протиправною, а позовні вимоги у відповідній частині такими, що підлягають задоволенню.
Разом з тим, позовні вимоги в частині стягнення з Державного бюджету України на користь позивача грошову суму у розмірі 165421,11 грн. не підлягають задоволенню, оскільки відповідач на підставі закону має обов`язок здійснити виконання виконавчих листів, виданих Харківським окружним адміністративним судом, тому додаткове стягнення коштів є необґрунтованим.
З метою належного способу захисту порушених прав позивача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправною бездіяльності Державної казначейської служби України у вигляді невиконання, протягом тривалого часу, рішень Харківського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2020 року по справі №520/13553/2020, від 08 грудня 2023 року по справі №520/13806/23, від 18.09.2024 по справі №520/22307/24. 
Отже, наявні підстави для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Розподіл судових витрат відповідно до положень статті 139 КАС України не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.
Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України (вул. Бастіонна, буд. 6, м. Київ, 01601, код ЄДРПОУ 37567646) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України у вигляді невиконання, протягом тривалого часу, рішень Харківського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2020 року по справі №520/13553/2020, від 08 грудня 2023 року по справі №520/13806/23, від 18.09.2024 по справі №520/22307/24. 
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шевченко О.В.